98 



ALF WOLLEBÆK. 



M.-N. Kl- 



7^. Danielsseni er en betydelig mindre art end foregaaende ; synes 

 neppe at blive over ca. 30 mm. De væsentligste karakterer, hvorved vore 

 to Terebella-zxi&x adskiller sig, er mundsegmentets og gjællernes form. 

 Paa samtlige foreliggende exemplarer af T. Danielsseni har mundsegmentet 

 paa undersiden dannet en smal, snart ret fremadrettet, snart lodret ned- 

 hængende eller noget bagoverbøiet hudbrem. Hos T. debilis har det 

 fremspringende parti af mundsegmentet form at' en kort og tyk læbe 

 (sammenlign textfigurerne 11 a, h og 13). 



Fig. 13- 



Fig. 14. 



Som det fremgaar af fig. 12 d, e & fig. 14, er gjællerne hos T. Daniels- 

 seni betydelig mindre forgrenede og mere buskformige end hos T. debilis. 

 Hos begge er iste gjælle større end de bagenforsiddende. 



Foruden i mundsegmentets og gjællernes form er der en detalj eforskj el 

 mellem krogbørsterne hos de to arter. Hos T. Danielsseni fandtes gjen- 

 tagne gange i en og samme bugparapodie i bagkroppen krogbørster dels 

 med 2, parvis stillede, middelstore tænder, dels blot med en enkelt tand 

 nærmest rostrum. 1 forkroppen fandtes krogbørsterne altid som i sidst- 

 nævnte tilfælde. Foruden med i eller 2 middelstore tænder var krog- 

 børsterne hos T. Danielsseni væbnet med 2 — 3 meget smaa tænder i 

 krogbørstens yderste del. Hos T. debilis har altid disse mindste tænder 

 manglet og krogbørsterne saavel i forkrøp som bagkrop havt ens tand- 

 bevæbning, nemlig altid 2 parvis stillede middelstore tænder (sammenlign 

 fig. 5 og 6 pl. XXVIII med fig. i, 2 og 3 pl. XXIX). 



Malmgren (1865, pag. 379) anfører om krogbørsterne hos T. Danielsseni y 

 at de til forskjel fra T. debilis er »sine conspicuo denticido musculari au- 

 teriorif^. Det har langtfra altid været tilfældet hos de af mig undersøgte 

 exemplarer. 



I Kristianiaf^jorden (ved Drøbak o. a. st.) er T. Danielsseni tågen dels 

 paa 50, dels paa 8 — 10 fv.s dyb (cfr. Nicolca zostericola pag. 95; Bidenkap 

 1894, pag. 129). 



I Bergensfjordene er adskillige exemplarer fundne paa fjeld-, sand- og 

 stenet bund, 6 — 130 m. Forøvrigt er enkelte exemplarer fundne ogsaa i 



