44 



holder sig paa fugtig Bund, paa mere eller mindre 

 skyggefulde Steder under Løv og Mos, ved Bredden af 

 Søer, Damme og Vandløb, hvor de smutte omkring mel- 

 lem Sten og Plantedele, eller ved Havets og Fjordenes 

 Kyster under Tang. Paa saadanne Steder træffes de 

 sædvanligt i Selskab med Tachyusa-, Myllæna- og Stenus- 

 Arter. Et andet betydeligt Antal søger Svampe og findes 

 derfor især om Efleraaret, naar Stubbene og det visne 

 Løv i Skovbunden bringe deres Vegetation af mangfol- 

 dige kødfulde Svampearter; atter andre ere henviste til 

 Gødning, Aadsler eller raadnende Planter, og paa Lokali- 

 teter, hvor slige Næringsemner forefindes, kan man i 

 stille Aftener eller efter en mild Begn se dem sværme 

 i Selskab med andre Insekter, der søge samme Slags 

 Næring. En mindre Del vil Samleren finde under Bar- 

 ken af Stubbe eller ved udflydende Træsaft, ja selv 

 Bladskederne af Dunhammer og Rør afgive Opholdssted 

 for enkelte Arter. Endelig kan endnu nævnes, at der 

 ogsaa blandt Homaloterne findes et lille Antal Myre- 

 gæster, der udelukkende holder sig til Myretuen og 

 dens Beboere, medens en Del andre vel lejlighedsvis 

 indfinde sig i og ved Tuen uden dog at staa i noget 

 nærmere Forhold til Myrerne. For Samlere vil Sigten 

 overalt være det Redskab, ved hvilket man med størst 

 Lethed kan skaffe sig et rigeligt Udbytte paa en Exkur- 

 sion efter Homalofer. 



Homaloternes store Antal, mange af Arternes ringe 

 Størrelse, deres ofte forvildende indbyrdes Lighed eller 

 Overensstemmelse med andre Slægters Arter, den deraf 

 flydende Vanskelighed ved at bestemme dem eller ved at 

 faa et sikkert Indtryk af hver Arts ejendommelige Ud- 

 seende, alt dette gør det her mere end noget andet 

 Steds nødvendigt for Samleren at sørge for et godt og 

 righoldigt Materiale. Saa vidt muligt bor hver Art op- 

 stilles ved en mindre Række, der indeholder begge Køn. 



