45 



Præparationen maa være ensartet og omhyggelig og saa- 

 ledes udført, at saavel Føddernes som Følehornenes og Bag- 

 kroppens enkelte Led kunne iagttages. Navnlig er det ved 

 Opklæbningen af Viglighed, at Dyret fremstilles saaledes 

 i hele sin Længde, at Bagkroppens 2—3 sidste Led ikke 

 trække sig ind, saa de helt eller delvis skjules. Her 

 findes nemlig, som bekendt, hos en stor Del Arter sær- 

 lige Kønsmærker, der navnlig ere til Stede hos Han- 

 nen, og som i de fleste Tilfælde afgive et godt og 

 sikkert Skelnemærke mellem nærstaaende Arter. For 

 at kunne undersøge Hovedets Underside med Kindernes 

 fine Rand, Mellembrystet og mulige Udsnit paa Under- 

 siden af Bagkroppens sidste Led, bør man opklæbe 

 nogle Stykker af hver Art paa Ryggen. 



Ved Undersøgelsen vil en sædvanlig god Loupe ikke 

 være tilstrækkelig; de smaa Dyrs fine Former kræve en 

 Forstørrelse af 50—75 Gange for at kunne ses med 

 nogenlunde Lethed. 



Af Prof. Thomson er Slægten Homalota, som den 

 opfattes af Erichson, Kraatz o. a., delt i et stort Antal 

 mindre Slægter. Denne Deling er benyttet af Dr. Seid- 

 litz i Fauna Baltica, medens Dr. Sharp i sin »Revision 

 of the British Species of Homalotax væsentlig følger 

 Kraatz. 



422. Insecta Thoms. — Aloconota insecta Thoms., 

 Skand. Col. IIL 8; Aloconota insecta Thoms. Seidl., 

 Faun. Bait. 417; Sharp, Rev. of the Brit. Horn. 97 — 

 €at. Col. Eur. III. Aloconota insecta Thoms. 



Meget sjelden og stedegen ved Randen af Søer og 

 Aaløb under Opskyl. I Cand. Schlicks Samling findes 

 et Stykke taget ved Fuglevad, Sjælland, et andet er taget 

 af Sparekassedirektør Jakobsen ved Langesø, Silkeborg, 

 under Opskyl ; selv har jeg en længere Række fra 

 Kølske Dam i Vendsyssel, sigtet af fugtigt Løv sammen 



