og Forryg, hvorved de dels blive tilsyneladende mindre, 

 dels skjule den ved stærkere Farver let synlige Forkrop, 

 maa sikkert opfattes som en Stræben efter at söge 

 Skjul eller anlægge en Maske for at undgaa Opmærk- 

 somhed. Man finder den samme Ejendommelighed hos 

 en Del andre Staphyliner, f. Eks. Myrmedonier og Fala- 

 grier, men hos ingen mere udviklet end hos Gyro- 

 phænerne, navnlig hos Encephalus. I Reglen træffes de 

 selskabeligt, ofte flere Arter sammenblandede. De bør 

 samles og opstilles om muligt i Rækker, da Kønnene 

 adskilles ved særegne Konsmærker, der tillige ere et 

 sikkert og ofte nødvendigt Kendetegn til de forskellige 

 Arters Adskillelse. 



Encephalus Westw. 



545. Gom. plicans Westw. — Kraatz, Ins. Deuts- 

 chl. 11. 352; Thoms., Skand. Gol. IL 265. Seid)., Faun. 

 Bait. 445 — Gat. Gol. Eur. III. Encephalus complicans 

 Westw. 



Meget .sjelden og enkeltvis. I Prof. Schiødles Sam- 

 ling findes nogle ældre Stykker uden Oplysninger; for- 

 øvrigt er den funden af Dr. Meinert i Gharlottenlund, 

 af Konsv. Løvendal i Marienlund (Odense), 5. April 1889, 

 af Skolebestyrer Jørgensen ved Lethraborg, 22. April 

 1886, af Sparekassedrkt. Jakobsen i Dronningborg Skov 

 ved Randers og i Frijsenborg Lystskov, April og Septbr. 

 1884, sidstnævnte Sted i trøsket Træ med Svampe, samt 

 af Forfatteren paa en Grøftevold i Lundby Krat, Aal- 

 borg, Oktbr. 94 



Gyrophæna Mannh. 



546. Nana Mannh. — Kraatz, Ins. Deutschl. II. 

 357; Thoms., Skand. Gol. IL 266. Seidl., Faun. Bait. 

 443 — Cat. Gol. Eur. III. Gyrophæna nana Payk. 



Udbredt og ikke meget sjelden. Den foreligger fra 



