107 



overfor de Resultater, som i dette Tilfælde siges at 

 være fremkomne. 



Men lad os nu se paa den første Del af den ci- 

 terede Sætning om Behandlingen af Præparater, at man 

 »ikke maa skrabe og kradse i Præparaterne«. Det er 

 jo ogsaa en almindelig Sætning, men den faar sær- 

 lig Betydning ved Behandlingen af Spirakelpladen, 

 og mod den kan der derfor her særligt syndes, ligesom 

 der ogsaa er blevet det. Spirakelpladen er nemlig ikke 

 en simpel, enkelibygget Plade eller Lag af Chitin, støttet 

 og forbundet med et System af Chitinstave, hvor det 

 altsaa, naar man vil undersøge selve Pladen, kun 

 kommer an paa å tout prix at skaffe det generende Sy- 

 stem af Chitinstave bort, og jeg mener, at man ikke 

 tør ligne denne Skraben og Kradsen med den Snitten 

 eller Høvling, som foregaar ved Hjælp af Microtomen, 

 og som jeg ogsaa i rigelig Maade har anvendt ved Frem- 

 stilling af Præparater; thi vel er det saa, at Chitinen 

 er et slemt, haardt og sprødt Stof, som Microtomen kun 

 daarligt bider paa, og som let springer i Stykker for 

 Kniven, men der er den saare store Forskjel paa en 

 saadan Skjæren med Microtomen og en Kradsen, at 

 medens den første gaar ud paa at fremstille ved- 

 kommende Object i sin Helhed i ubrudt Stand, og at 

 der dog altid \il findes større eller mindre Partier, som 

 ere bevarede uskadte, saa stræber man ved den omtalte 

 Kradsen just at skabe et søndret og mutileret Præparat, 

 hvilket vistnok altid har det Held at lykkes, og kun kan 

 blive i mindre Grad brugbart, ]o uheldigere man har 

 været med sin Skraben. Ja, i denne Opfattelse af 

 Spirakelpladen som en enkelt Plade ligger egentlig 

 Grunden til saavel Dr. Hansens som Dr. Sørensens 

 sidste urigtige Paastand, at Spirakelpladen skulde være 

 gjennemboret. Spirakelpladen er nemlig ikke, saaledes 

 som jeg ogsaa har accentueret overfor Dr. Boas, en 



