141 



de Rovdyr. Det raaa dog strax her bemærkes, at man 

 af Iagttagelse veed saare lidt om Larvernes nærmere 

 Levemaade. Larverne ere nemlig forholdsvis sjeldne at 

 støde paa, og mange Insektsamlere kjende dem slet ikke 

 af Selvsyn, medens Dytisc-Larverne ofte findes, saaledes 

 som de ogsaa ere velkjendte af Afbildningerne, med 

 deres Bytte spiddet paa de lange, tynde, krummede 

 Kindbakker. 



Gvrinerne forbindes som oftest, ja slaaes ikke sjel- 

 dent sammen med Dytiscerne, og det gjælder ikke mindst 

 for Larvernes Vedkommende, som med deres »mandibulæ 

 suctoriæ« ogsaa skulle drikke Byttets Blod. I det føl- 

 gende skal jeg søge at vise, at Forskjellen i Bygning af 

 Mund og Kindbakker dog er meget forskjellig. 



Saavidl jeg veed, er den eneste Fremstilling, som 

 vi har af Gyrinernes Mund, den søm findes hos Schiödte 

 i Nat. Tidsskr. 3. R. 1. B., i hans første »Bidrag til 

 Insekternes Udviklingshistorie, De Metamorphosi Eleuthe- 

 ratorum Observationes«, p. 207—209, Tab III. Fig. 1 — 4; 

 dernæst ibid. 3. R. 3. B. p. 181 — 192 og ibid. 3. R. 8. B. 

 p. 176. Schiødte har vel allerede kjendt, omtalt og be- 

 skrevet Larven i Danmarks Eleutherata, men Mundbyg- 

 ningen omtales ikke her. Dette skeer først i Afhand- 

 lingerne i Naturh. Tidsskr., men selv i den første af 

 disse er et saa vigtigt Punkt som Gjennemboringen af 

 Kindbakkerne ikke omtalt; et Par lette Streger paa Tab. 

 III. Fig. 2 og 4 synes at tyde paa, at Schiødte har seet 

 den gjennemborede Rende, dog uden at gjøre sig denne 

 ret klar. Først i den anden Afhandling, i 8, B., om- 

 tales Kindbakkerne som gjennemborede, idet de i Lighed 

 med Dytisc-Larvernes benævnes »mandibulæ suctoriæ«, 

 og ikke blot indføres denne Character i Familie Diag- 

 nosen, men Kindbakkerne beskrives ogsaa med lignende 

 Udtryk som hine Larvers, og navnlig siges de at være 

 »orificio suctorio pertusæ«. Endeligt i tredie Afhandling, 



