190 



Pronotum die Stacheln erkannt hat«, og saa disse Ude- 

 ladelser just gjælde de vigtigste Artscharacterer. Med 

 Hensyn til Kindens Torne skal jeg dog her bemærke, 

 at disse ikke paa mine Individer synes ret constante. 



Der findes her fra Landet kun et Fund paa nogle 

 faa Individer af Pindsvine-Loppen (Boiling, gl. Universi- 

 tets Museum). 



Den geographiske Udbredning af denne Art følger 

 vistnok dens Værtdyr, Pindsvinet, og paa noget andet 

 Dyr vides den hidtil ikke at være taget. 



Hystricopsylla Tasch. 



Taschenberg angiver, 1. c. p. 83, at denne nye 

 Slægt ganske mangler Øine, men hos de talrige af mig 

 undersøgte Individer har jeg aldrig savnet Øine, og om 

 de end ikke ere saa store og fremtrædende som hos 

 Slægten Pulex, ere de dog lige saa tydelige som hos 

 mangen Typhlopsylla. 



9. Hystr. Talpæ Curt. 



Pulex Talpæ Curtis, Brit. Entom. III (1826) Nr. 

 114 fig. 



Hystricopsylla obtusiceps Rits. Taschenberg, Die 



Flöhe p. 83. Taf. III. Fig. 21. 

 Larver af denne Art har jeg fundet sammen med 

 Larver af en af de følgende Arter, Typhlopsylla assimilis, 

 tilligemed Imagines i en Markmuserede i Langebæk 

 Vesterskov i Sydsjælland, 21. 8. 93. 



Denne Loppe, som uden Sammenligning er vor 

 største Art af Lopper, findes ikke sjeldent enkeltvis ned- 

 falden i Sandhuller eller sigtes i Havemuld, i gammel 

 Halm eller hos Formica fuliginosa, saaledes paa .sidst- 

 nævnte Localitet i Lysemose ved Maribo af Hr. Schlick; 

 sjeldnere tages den paa Værtdyret, der enten kan være 

 Muldvarpen, eller Markmusen, Arvicola agrestis, eller 

 Spidsmusen, Sorex vulgaris (Schlick). Et Par Gange 



