204 



aldrig før vare iagttagne her i Landet, i Geel Skov og 

 Ørholm Fælled, hvorfra nogle af Arterne senere have 

 spredt sig. Endelig i 1889 begynder den første Lophyr 

 paa Fyrren at vise sig i Jylland med et hæftigt Angreb, 

 som ikke spaaer godt for de jydske Hedeplantningers 

 Fremtid. 



I disse Hvepses Udbredelsesforhold i Landet kan 

 man spore en Forskjel mellem Øerne, navnlig Sjælland, 

 paa den ene Side og Jylland paa den anden Side, som 

 netop staar i Modstrid med det almindelige Udbredelses- 

 forhold af vor Insektfanna, hvorefter de sydlige Øer 

 nærme sig mere til Jylland, medens Hvepsene her synes 

 at „indvandre fra Sverige ti! Øerne, og fra Tyskland, 

 gjé'nnem Halvøen, til Jylland. I det hele findes der i 

 vore Bladhvepses Optræden adskillige Lighedspunkter 

 med Forholdene i Harzen. 



Naaletræernes Bladhvepse danne i Henseende til 

 Artsantallet kun en ringe Part af vor Bladhvepse-Fanna, 

 nemlig c. 26 Arter at Landets c. 350 Arter. Forholdet 

 til Nabolandenes Artsantal er saaledes, at vi af Nematus 

 have c. 13 af c. 20 Arter, af Lophyrus kun 7 af 20 

 Alter, af Lyda 6 af 15 Arter paa Naaletræ Ai Nematus 

 kunne \i endnu vente at faa nogle Lærke-Arter, som 

 dog næppe ville faa nogen synderlig forstlig Betydning. 

 Af Lophyrus kunne vi med Sikkerhed vente at se ad* 

 skillige Fyrre- Arter indvandre i Løbet at de næste 20 — 

 30 Aar, hvoriblandt flere for de unge Plantager meget 

 farlige Arter. Af Lyda endelig kunne vi vel vente at 

 træffe enkelte nye Arter, men dog ingen, som i Nabo- 

 landene ere optraadte som særlig skadelige. Idet hele 

 er det Granen, hvis Arter ere bedst repræsenterede hos 

 os fra ældre Tid, medens Fyrren, der iøvrigt har været 

 angrebet nok hos os af andre Insekter, endnu kun har 

 lidet lidt af Bladhvepsenes Ødelæggelser, og derfor har 

 det meste ivente. Det er navnlig Lophyrernes nu be- 



