243 



Bagkroppens underside. Hvert Kropsegment er delt i 

 5 Folder, hvoraf de 3 i Reglen hver bære en Række 

 smaa Torne; jeg betegner dem som 1. 2. og 4. Fold 

 (Hartig regner anderledes: 1. 3. og 6.). Naar disse 

 Torne mangle, ere Folderne sædvanlig svage, og Larven 

 kaldes da »glat«. I Farvetegningen optræder samme 

 Anordning i Henseende til mørke Længdestriber, hvorom 

 der er nærmere talt under Arterne. Jeg giver her en 

 Oversigt over Lo phyrus-Lar verne: 



1. Ensfarvet, glindsende sort Hoved, 

 similis. Glat Krop med fine, gule Torne. Kroppen 



er sort-broget med gule Pletter paa 

 Siderne, 

 ru fus. Stærk Tornbesætning af sorte Torne, 



navnlig paa Sidefolderne. Kropfarven 

 mork med lysegraa Striber. 



2. Brunt Hoved, med eller uden sorte Pletter, 

 pi ni. Kroppen smudsig-gulgrøn med en Række 



sorte Pletter som et — ovenfor Gang- 

 vorterne, ofte tillige med en Række 

 sorte, runde Pletter ovenfor Aande- 

 hullerne. Tornene smaa, sorte. 



pal lip es. Kroppen grøn med 4 mørkegrønne 

 Striber. Ingen Tornbesætning. 



Hercyniæ. Kroppen mørkegrøn med 3 mælkehvide 

 Linjer. Tornene meget svage. 



3. Grønt, aflangt Hoved. Kroppen glat. 



virens. Kroppen græsgrøn med dobbelt mørke- 

 grøn Ryglinje og ligesaa bred Sidelinje 

 og mælkehvide Sidefolder. 



Alle Lophyrus-Larver leve paa Naaletræ. L. Her- 

 cyniæ (og i Tyskland polytomus) lever paa Gran, alle 

 de øvrige paa Fyr. Ædetiden og dens Varighed er 

 forskjellig hos de forskjellige Arter. De fleste æde fra 



16* 



