251 



træder i uhyre Masser. Den angriber der navnlig Skov- 

 fyrren og østrigsk Fyr, medens den hos os fortrinsvis 

 «r fundet paa Bjærgfyr. 



Larven (Hartig" 1837, t. III, f. 24 og t. IV, f. 1. 

 Ratzeburg III, t. 2, f. 1) bliver 1 Tomme lang. Den er 

 let kjendelig fra de øvrige Arters Larve ved en ejen- 

 dommelig Tegning som et , der findes i en Række 



ovenfor Gangvorterne, et — over hver af disse. Under- 

 tiden er denne Tegning dog utydelig bagtil eller kan 

 helt mangle hos den unge Larve, men da den altid 

 æder i store Kolonier, vil man dog ikke let kunne tage 

 Fejl af Bestemmelsen. Det runde Hoved er brunt med 

 en, snart større snart mindre, sort Plet paa Midten af 

 Panden. Kropfarven er paa Ryggen smudsig-grøn, paa 

 Siderne smukt lys-grøngul nedenfor Sidelinjen, omkring 

 Aandehullerne lidt lysere. Munddelene ere mørke, og 

 Benene have glindsende sorte Plader. Kroppens Folder 

 træde tydeligt frem og bære langs Rygsiden af 1., 2. og 

 4. Fold en Tværrække af smaa, sorte Torne. Foruden den 

 ovenfor omtalte Række af liggende Semikolon'er over 

 Gangvorterne findes hos mange Larver desuden en Række 

 sorte Pletter, 1 paa hver Ring, langs Siderne paa 

 Grænsen af Ryggen oven over Aandehullerne; den 

 sidste, paa Kroppens bageste Ring, er særlig stor. 

 Fintelmann paastaar, at dette er d-Larverne, medens 

 ^-Larven mangler disse Pletter, en Paastand, som dog 

 trænger til Bekræftelse. De mangle i Reglen altid hos 

 de yngre Larver. Denne Form er afbildet hos Hartig 

 t. IV, f. 1. (Hos os er den. blevet antaget for at være 

 en egen Art). Efter det sidste Hudskifte bliver Hovedet 

 grønt, og der optræder da undertiden (i hvert Fald paa 

 nogle af mine Larver) en bred, sort Linie langs Ryggens 

 Midte, som aldrig bemærkes hos den ædende Larve. 

 Alle disse omtalte sorte Tegninger paa Kroppen be- 

 holdes hos denne Art paa den indspundne Larve, som 



