257 



Larven (Harlig t. IV, f. 10; Ratzeburg t. 2, f. H) 

 «r usædvanlig mørk, kort og kraftig. Grundfarven er 

 graagrøn, men ved de mørke Striber og ved en meget 

 tæt Besætning af store, sorte Torne, navnlig paa Side- 

 folderne, faar Larven et saa mørkt Udseende, at den er 

 vanskelig at se paa Skudene. Hovedet er rundt og 

 glindsende sort. Benene ere besatte med sorte, glind- 

 sende glatte Plader. Langs Midten af Ryggen, der er 

 sodfarvet, løber en smal, lys Linje. En bred, mork 

 Stribe strækker sig hen langs Siden. Sidefolderne og 

 Gangvorterne paa Ydersiden have mørke Tegninger. 

 Kun Bugen og den første Kropring ere lyse, uden Teg- 

 ning. 



Kokon'en er usædvanlig tynd og lys af Farve. 

 Paa Grund af Kokon'ens Tyndhed skærer Hvepsen 

 oftest Laaget uregelmæssigt af. 



Den blev første Gang iagttaget hos os paa Ør- 

 holm Fælled; Hunnen nedbankedes her i uhyre Antal, 

 men kun faa Hanner, i September og Oktober Maaned 

 1872 af Fyrrene og igjen det følgende Aar, 1873, paa 

 samme Tid. Da Arealet derefter er blevet ryddet, er 

 den forsvundet derfra, men vandrede videre i de paa- 

 følgende Aar. 1 Juni 1877 fandtes Larven i Antal i 

 Ordrup (L.); i 1880 begyndte den et Angreb paa Bjærg- 

 fyr i Tidsvilde (voxne Larver, '-Vt 80, Bang), som i 

 1881 omfattede et Stykke med 15-aarig Bjærgfyr. Ende- 

 lig viste den sig i 1887 i Bromme Plantage ved 

 Sorø, hvor jeg opdagede en Koloni paa 10 Stkr. Larver 

 paa ungarsk Fyr (^V? 87). 



Forstlig Betydning. Arten synes at ville ud- 

 brede sig og hører til de Arter, som fortjene Paapassen- 

 hed. Hvor den finder gunstige Betingelser, en ren, 

 yngre Bevoxning af Fyr, tager den let Overhaand. I 

 de jydske Plantager vilde den være en farlig Gjæst, som 

 i Skadelighed kunde komme til at staa L. pini nær; vi 



17 



