II. SYSTEMATIKUS RÉSZ. 



17 



I. .YLCSALAD. — SrBFAJUU.\ I. 



Tlioi-ax cíiriiia longituílinali nulla vei ciuina marginem 

 auticnm liaiul attmgente instinctus ; margiiic postico 

 recto. ScuteUum plánum, eariiia loiifíituilinali instructiun. 

 HeiiK'lytiii saopissime completa, margiue apicali eorii 

 recto, itrope apicem clavi hanti sinuato. Mctaplcurac 

 posticc recte truucatae vei snbrotuiulato-tinncatae, niar- 

 gine postico haiul obüquo; orificii.s nigris. Pedes niedio- 

 crcs, femoriljus raro spinosis. 



ormó nélkül, vag>', ha üyeu van, az nem hulul ki az 

 előszéltől; utószélén egyenes. Alaposdad pajzska közepén 

 hosszormó emelkedik. A röptyűk többnyire tökéletesen 

 ktfejlődvék ; a corium utószéle egj'eues, a clavus csúcsa 

 közelében nem öblös. Az utótarjak hátul egyenesen vagy 

 kissé kerekítve csonkítottak, utószéleikeu nem rézsútosak ; 

 a büznm-igy nyilasai feketék. A lábak középszerűek, a 

 czombok ritkán tövisesek. 



A FAJOK ÁTNÉZETE. 



1 (i). A frjtutő vörös folttal. 



2 (3). A corium köröskörül fekete szegélylyel, a röphár- 



tya egyszinü sötétbarna. — L. sa.i-atilis Scop. 



3 (2). A corium fekete szegély uóLkiil; a röphártya köze- 



pén egy kerek feliér folttal. — L. i-ijiiistria L. 

 i ( 1 ). A fejtető egyszinü fekete. 



5 (G). A törj előszélé fekete; a roiiliilrtya csak egy fehér 



folttal közepén. — Jy. apiuaix Eossi. 



6 (5). A törj elől fekete szegély nélkül; a röphártya 



a középső feliér folton kivül még egy csúcsán 

 levő hasonszinü folttal. — L. iiintrUitni/iittatiix 

 Faiíe. 



1. L. SAXATILIS SCOP. 



Coccineus , levissime pruinosus ; antenuis , rostro, 

 capitis lobo niedio latcribusque, thoracis vittis duabus 

 irregularibus, antice contiueutibus, uiargiuem aiitice et 

 postice attingeutibus, scntello, parti; apicali clavi, corii 

 niacula irregulari média ct limbo totó, pectoris maculis 

 tribus lateralibus maguis, veutris maculis laterahbus 

 fasciisque discoidalibus, interdum cum maculis illis con- 

 tluentilms, auo pedibusque nigi'is; membrana fusca, mar- 

 gine basali medio uigro. cf . 9 . Long. lü,J — 1 1 . Lat. ',il '"/m . 



rf . Femoribus subtus spinosis ; tibiis sul)tus reniote 

 denticulatis. 



< 'iiiir.i- sa.iiitilis Scop. Ent. carii. ]i. 12S. :i71. (1763); 

 LiN. Syst. nat. Ed. 12. I. 2. p. 727. SÍ. (17G7); Goeze 

 Ent. Beytr. II. p. 21i. 81. (1778); Schr.\nk En. ins. 

 Austr. p. 279. 5.38. (1781); Fabr. Mant. ins. II. p. 208. 

 ISS. (I7S7); (iiMEL Syst. nat. I. i. p. 217.'). Sl. (1788); 

 llossi Faun. etr. II. p. 238. 1317. (1790). 



Li/i/dciix m.aitilis Fabr. Ent. syst. IV. p. 148. 4-6. 

 (1704); WoLKK Ic. cim. I. p. 26. fig. 2G. (IStt)); Panz. 

 Faun. Germ. 70. tab. 22; Fabr. Syst. Rhyng. p. 218. 62. 

 (1803); Latr. Hist. nat. XII. p. 212. 2. (IS()4); Schill 

 Beitr. ziu- Ent. I. p. 50. 2. (1820); Brull. Exp. scient. 

 Mor. III. p. 74. 26. (1832); Hahn Wanz. Ins. U. p. 6. 

 fig. 110. (1834); H.-ScH. Nom. ent. I. p. 44. (1835); 

 r.tiíM. Ilandb. n. I. p. 208. i. (1835); Costa C'hn. Neap. 

 cent. I. p. 41. 3. (1838); Blancii. Hist. dcs Ins. III. p. 

 130. 4. (1840); Rawb. Faun. And. II. p. 156. 4. (1842) ; 



UOllVÁTH OKZA; WAGVARORSZÁC. LYGAl^lOÁI. 



KoLEN. Mel. ent. II. p. 72. 35. (1845); H.-Sch. Wanz. 

 Ins. IX. p. 107. (IS.V!); Fieb. EiU'. Hem. p. Ifi5. 1. 



(1861). 



Bíborvörös, kissé deres; csápjai és szipcsőre, fejének 

 oldalai és középső karélya, torján két szabálytalan idomú, 

 elől összefolyó s az elő- és utószélt érintő sáv, továbbá 

 pajzskája, röj)tyűin a clavus utórésze, a corium szélei, 

 valamint közepén egy szabálytalan idomú folt, mellének 

 oldalain három nagy folt, hasának közepén és oldalain több, 

 néha oldalvást egymással összefolyó folt alfelével és lábai- 

 val együtt feketék; röphártyája sötétbarna, tövén feke- 

 tés. — A Ilim czombjai alól tüskések, lábszárai pedig 

 fogacsoltak. 



Em-ópa közép és déli részein a Kaulvazuson túl egé- 

 szen Perzsia határáig, valamint Éjszak-Afrikában min- 

 denféle növényeken és bokrokon liegyen- völgyön néha na- 

 gyobb társaságokban is gyalu-an található. E fajnak van 

 talán valamennyi Ijygaeida között a legnagyobb függé- 

 lyes elterjedése : a mennyiben én a mehiUliai Herkules- 

 füi'dő felett emelkedő Domogletnek 1 500 méternyi csúcsa 

 körül gyűjtöttem, Tyrolban 1000, sőt Flór szerbit a 

 Kaukázusban még 3800 méternyi magassiígban is ész- 

 lelték. 



Hazánkban tökéletesen kifejlett állaiiotlian telelvén 

 át, egész éven keresztül taláUiató. .Mi-záival július uiil- 

 sodik felében találkoztam. Lelliclyei: Budapest, Kis- 

 Szent-Miklós (Pest vm.), Pécs, Győr, l'jfalu (Sopron 



