n. SYSTEMATIKUS RÉSZ. 



29 

 ISOHNODEMUS PIEB. 



m. ALCSAI,.U). — SUIiFAiniJA m. 



Weitenw. Britr. I. p. 337. fl836J. 

 Mifiiopus Spin. Esh. Hhn. p. 218. (1840J. 



Coipus elongatum, depressum. Capnt ]iaivnin, ante 

 oculos pi'diniuulos brevitor productiuii ; lnu-culis niiiiutis- 

 simis. Aiitciiimt' capiti; tlioniceqnt' siiiml snnitis loiigio- 

 res, articulo primo brevi, capitis aijiceiii liaiul vei parum 

 supcraute. Rostrum articulis seeiimlo ct tertio aeque 

 longis, articulo quarto tertio paullo breviore. Tliorax 

 lateribns obtusis, aiitice aiigustatus. Hcutellum rectaii- 

 gulum, iii L'xomplis brachj-pteris Icvitcr obtusaiigulum. 

 Hemelytra parallela, margiue apicali oorii recto, iuter- 

 duin valdf alibreviata, scutello .saltem triplo lougiore, 

 inembraua brevissima. Acetabula autica postice occlusa. 

 Pedes mediocres, femoribus iiiermibus. 



A test iiyuhliik, lapos. A fej jiicsiiiy, a kissé kiálló 

 szemek előtt röviden megnyújtott; az ajaklemezek igcu 

 aprók. A csápok hosszabbak, mint a fej és törj együtt 

 véve ; az első izülék rövid .s a fej végén épen nem vagy 

 csak kevéssel nyúlik túl. A szipcsör második és harma- 

 dik izülékc egyenlő hosszú, a negyedik izülék valamivel 

 rövidebb a liarmadikniil. A törj oldalszélein tompa, elől 

 szűkült. A pajzska épszögü, a kurtított röptyfis példá- 

 nyoknál kissé tompaszögű. A röptyűk pilrhuzamosak, a 

 corium utószele egyenes; a röptyűk néha tetemesen meg- 

 rövidültek, a pajzskánál legalább háromszor hosszabbak 

 s röphártyájuk igen rövid. A mellső csipők izvápái az 

 előmell utószéle felé nem nyitottak. A lábak közép- 

 szerűek, a czombok fegyverzetlenek. 



1. I. SABULETI FALL. 



Niger, opacus, giiseo-sericeus; margiue postico tho- 

 racis, limbo imo abdominis jiedibusque dilute te.staceo- 

 ílavis, femoribus medio plus minus laté nigro-fuseis ; 

 hemelytris griseo-flaveseentibus, fusco-venosis, saepis- 

 sime valde abbreviatis, iucompletis, membrana minutis- 

 sinia, fusceseente, laté albo-limbata, vei completis, mem- 

 brana fuscescente, fuseo-venosa, uiacula, basali externa 

 limboque interiore sordide albidis. cf. 9. Long. 4J— G. 



lj<ll. s — 1 J im. 



?• Segraento ventrali quinto postice ]irot'unde emar- 

 ginato, enuirgiuatura hasin segmenti haud attiugeute. 



J.i/il<i('iis saliidi'ti Fall. 8uppl. cim. Suec. p. '.). (1820); 

 Hem. Suec. Cim. p. ()2. 23. (1S201; Thoms. Opusc. ent. 

 II. p. 182. 2. (1870). 



Iscliiioilciiiii.s íjiKiilraíiis FiEB. in Weitenw. i'x'it)-. I. 

 p. 338. \r,. tab. 2. fig. 11. (183G). 



I'aclij/iiicni.'i decurtatits H.-8cH. Wanz. Ins. IV. p. 10. 

 fig. 350. (1839) et IX. p. 20S. (18.-)3); Voi.i.. Tijdsch. 

 voor Ent. 8or. 2. V. p. 278. 11. tab. K). Ilg. i). (1870). 



I 'ilrlii/iinlils ininillillts C'oSTA Aun. Soc. ent. Sér. 1. 

 X. p. 200. 7. tab. U. fig. ij. (ISI-i); Cini. Neap. cent. II. 

 p. 35. 12. (1843). 



I'(ir/ii/iiicrii.i linicliiijiiiiii.s Iíamb. Faun. And. II. p. 153. 

 13. (18i2). 



J\Iicro/iiix aahiitiii Skín. Ann. Soc. ent. Sér. 3. V. 

 p. 29. 8. tab. 2. fig. 7 et 8. (1S57). 



hchwiletiiiiK sahiilrti FiEB. Eur. Hem. p. I (13. 2. (1861 ) : 



St.?l Öfv. Vet.-Ak. Förh. 18C2. p. 212. 1.; Dotiol. et 

 ScoTT Brit. Hem. I. p. 220. 1. tab. 8. fig. 2. (18C5). 



Fekete, fénytelen, szürke-selymes; torjának utószele, 

 potrohának szegélye és liibai sjírgásak, czombjai közepü- 

 kön liisehb-nagyobb szélességben sötétbarnák ; röptyűi 

 szeuuyes-sárgák, barna erezettel, legtöbbnyii'e tetemesen 

 megi'övidültek, durványosak. fehér szegélyű, baru;ls kis 

 röphártyával, vagy tökéletesen kifejlődvék, sötétel)b ere- 

 zetű barnás röphártyával, melynek külső alapszöglete és 

 belső szegélye szennyes fehérek. — .\ nőstény ötödik 

 hasi szelvénye utószélén nu'Iyen kinu'tszett, e kimetszés 

 azonban nem ér egészen az illető szelvény tövéig. 



Európa legtöbb tartományában, valamint Algírban 

 tenyészik. 



Nálunk tökéletesen kifejlett állapotban telel ,-ít; én 

 eddig márcziuB végétől július végéig vizenyős helyeken 

 észleltem. Nevezetesen 1874. nnljus 8-án Szentesnél a 

 megáradt Tisza dús növényzetű partjain a vizben álló 

 sás levelein tömegesen összegyűlve találtam ; némelyek 

 épen akkor jiárosodtak. Megjegyzendő, hogy az ott gyűj- 

 tött több száz példiíny között csak egyetlen egy tökélete- 

 sen kifejlett röphártyával biró példánjTa akaiUiattam. 

 A kifejlett röphártyás példányok niílunk általában rit- 

 kábbak. — Az emiitett leihelyen kivül előfordul még e 

 faj a budai Farkasvölgyben, továbbá Komjáti (Torna 

 vm.), S.-A.-Ujhely (Zemplén vm.), l'j-Szeged (Torontál 

 vm.) és Orsova mellett. 



