I. ÁLTALÁNOS RÉSZ. 



ÁTALAKULÁS. 



lábak zömökebbek, de a legfőbb és legállandóbb jelleg, 

 mely azokat az ivarérett példányoktól megkülönbözteti, 

 a szemecsek és különösen a röpszervek hiányában áll. 

 Minél inkább nő és fejlik , minél több vedlésen megy 

 keresztül az álcza, annál inkább kezdenek leendő röp- 

 szerveiuek durványai is jelentkezni. E durványok az 

 utolsóelőtti vedlés után már szembetűnőkké válnak 

 és egy bőrnemü tokba rejtvék (a mi által az álczák a 

 tökéletesen kifejlett , de durváuyos röpszervü alakok- 

 tól mindig könnyen megkülönböztethetők). Az utolsó 

 vetUés meghozza végre a kifejlett ivarszervek mellett a 

 kifejlett röpszerveket és, a hol előfordulnak , a szeme- 

 cseket is. 



Vaunak azonban a féhöpfíck között és igy e család- 

 ban is egyes fajok, melyeknél a röpszervek a harmadik 

 vedlés után vagyis a tökéletesen kifejlett és ivarérett ál- 

 lapotban sem érik el kifejlődésük legmagasabb fokát, 

 hauem levetve bár a bőrnemü tokokat, mindig durványo- 

 sak maradnak. A durványosság kisebb vagy nagyobb 

 mértékben szokott jelentkezni s e családnál rendesen a 

 röphártya és a szárnyak teljes vagy részleges hiányára 

 szorítkozik. E hiány első pillanatra csekély jelentőségű- 

 nek látszik ; de közelebbről vizsgálva meggyőződünk, 

 miszerint a rovar egész külalakjára befolyással van. A 

 röpszervek diu-ványos fejlődésével ugyanis a röjjszervek 

 mozgatására szolgáló s a törj üregében eUielyezett izmok 

 is csekélyebb terjedelmüekké s ezzel kapcsolatosan a kö- 

 zéptorj, sőt részben az előtörj is szűkebbekké és keske- 

 nyebbekké lesznek ; ez által pedig az egész testidom a 

 tojásdadból hosszukásabbá, egyenközübbé váhk. Szépen 

 tanulmányozhatjuk ezen változásokat különösen a Plin- 

 thi.iiifi és Sculopostethiif: nemeknél : a kifejlett röphártyás 

 alakoknál a törj hátúi mindig szélesebb mint elől, a kur- 

 tított röjahártyásoknál ellenben vagy elől és hátúi egyenlő 

 széles vagy néha még elől szélesebb. 



Faunaterületünkön eddig összesen 25 ily durváuyos 

 röpszervü fajt észleltem, melyeknek egy része nálunk 

 más alakban még nem is találtatott. Ezek : Blúfii(,s Do- 

 riae, Ocuconíi (jnjUovhs, dixjiiii', l!/ii//itiri)iliniuiiis (iiiti'nna- 

 lil.s, l'hiltliimix jiiiailliis, Iniii/ijn'Hllifi, liiDiiiiiiiiiix, .tiiiiiijitin 

 nijijics, Sti/(jn(ic(iris i'iisticiis, Scoliijidatiiliiin dj/inia, jiilosiis. 

 A többi 14 faj tökéletesen kifejlett röpszervekkel is 

 előfordul és pedig némelyeknél emez, másoknál amaz 

 eset a gyakoribb. Ezen második csoport(_)t a következő 

 fajok képezik : Li/fiacusoiiia rcticiihitiiiii, Xi/siiix .lacohcae, 

 Isriuiodfiiiiis síí/iiihti. (ivin-aris <illiljjfii)lis, Tnijiiíitctliiis sabii- 

 leti, Illii//i<ninliiiiiiii(s /lii.siitiis, iliiniiiiii , l'lijiitiiiitus sttí- 

 plíifliiivuUs, Miicnjiltiiia riin'iiiii, I jtiiijnoilciiiii iiuiiiniili, 



Isfhnororifi Itciiii/itenis, ScDldjioKli'tltii'i ilccoratiis, I'ijrrhoco- 

 ris apterus, »iay<iinatii.i. 



Itt vélek megemlitendőnek egyszersmind bizonyos 

 fejlődési rendellenességet a csápok alkotásában, mely 

 e családnál aránylag gyakran észlelhető, legalább sokkal 

 gyakrabban, mint valamennyi többi féh-öpű családnál. 

 Ezen rendellenesség abban áll, hogy az egyik csáp a 

 rendesnél rövidebb s csak három iziilék által képez- 

 tetik. Az ily csápnál az első és utolsó izülék rendes 

 hosszúságú, vagy az utolsó valamicskével rövidebb vagy 

 hosszabb ; a középső izülék azonban hosszabb, mint a 

 rendes alkotású csápnak akár második, akár harmadik 

 izüléke külön , de rövidebb mint ezek együttvéve. Az 

 izülékek számának ezen fogyása akként jön létre, hogy 

 a második és harmadik izülék egymással összeolvadnak. 

 E jelenséget eddig a következő hazai fajoknál észleltem: 

 Metopopla.r diUininiilfS , Iciis aiKjidaris , lihijjiarixlinitiius 

 liirsutiia, Trajiczoitiitiis luhtilusus, MicrutiJiiia carhonai'ia, 

 Pachíjmerus Itolandri, l'ini, Kmih'tliis ciliattis, an'uariiis, 

 Scohpostethus ajjinü, adjmwUis. 



Ezen fejlődési eltérés az ivartól függetlenül hol a 

 jobb, hol a bal, de mindig csak egy oldalon fordul elő. 

 A legnagyobb ritkaságok közé tartozik ennélfogva egy 

 gyűjteményemben levő IHplonotus fracticoUis példány, 

 melynek mindlvét csápja rendellenes fejlődést mutat és 

 csak három izülékből áll, úgy hogy az ember benne első 

 tekintetre talán egészen uj és három izülékü csájijai által 

 valamennyi Lygaeidától eltérő nem képviselőjét volna 

 hajlandó sejteni. '''■ 



Hogy vájjon az álczaáUapot mely szakában veszi 

 eredetét e rendellenesség és vájjon mely hatányok idézik 

 azt elő, még nem tudjuk és felderítése további vizsgála- 

 toknak van fentartva. 



Vannak azonban esetek, midőn a esájíok szabályta- 

 lan fejlődése kétségldvül azon erőművi sérüléseknek kö- 

 szöui létrejöttét, melyeket azok a rovar álczaállapotában 

 szenvedtek. így például egy bntokombau levő Lyuacosonia 

 reticulatmn rövid balcsápja csak három izülékből áll ; a 

 második izülék rendes hosszúságú, de vége felé teteme- 

 sen vastagodott s közvetlenül hozzá egy zömök idomta- 

 lan utolsó izülék csatlakozik. Egy Xi/kIiis Snieriuim bal- 

 csápjának hai'iuadik izüléke utófelén csaknem kétszer 

 vastagabb mint rendesen, rcividűlt iii'gyedik züléke pedig 

 végén gömbösen felfúvódott. Egy Fatlii/incnis phaniiiviis 

 szabályos alkotása lialcsáiijának utolsó izüléke a rendi's- 



* Uy t/'Vt'dúsbe eat'tt val^szinüloR Costa is, inidön a rejtélyes TriUnnacerii 

 nemet felállitutta. mely aligha les/, más mint t-py ily mimllii^t oldalán vemU'llenea 

 fejlödésü csápokkal bnó Scohiptjulfíhtut. 



