I. ÁLTALÁNOS RÉSZ. 



K^LSZEE^T.K. 



A test második főrésze, mely a mozgási szerveket 

 viseli, a tiírj (thora.rj három részből áU, u. m: az elő-, 

 közép- és iitó-torjból. Az előtörj, melyet rövidség okáért 

 általában torjnak ueveziiuk, a í'ejjel és középtorjjal sza- 

 bad izülés által függ össze ; alsó oldalán az flönullai 

 I jird.stitliiiiiii i a mellső lábak izvápái f (((•('?«/'"/(!/ léteznek. 

 A középtorj felső oldalán vau a potrob felén túl solia 

 nem nyúló háromszögű pajzska fscutclhiii) ), és a röjjtj'űk 

 iziilése : alsó fele a középmell (im;^ostetliiiiiii ) a középső 

 hibákat ^iseh. Az utótorj felül a szárnyakat, alul az iitó- 

 uidlcn / mctaMctliiuin ) a hátsó lábakat s a büziuiiügy külső 

 nyilasát forificiiim odorifeniw ) \dseli. Az iitótorj felső része 

 s az utómell oldalvást egy-egy lemezke, az utotarjak Ime- 

 taplcurac), által vaunak összekötve. 



A repiUőszerveket a röptyük és száruvak képviselik. 

 A rnptijiik ( hemchjtra I , mint a többi féh'öpűelmél, úgj' itt 

 is \dzszintesen fekszenek és két, külöuböző állományú 

 részből állanak. A uagyobbik bőrnemü részletet a három- 

 szögű, csúcsával előre fordított nagy conum s az ettől 

 befelé a pajzska mellett fekvő keskeny chirm alkotja. A 

 corium és clavus a röptrvűk tövétől kiinduló és_rézsút be- 

 felé tartó egyenes varráuybau érnek össze s egyes többé- 

 kevésbbé szembetűnő erek által vannak áthatva. A co- 

 rium utószéléhez járul a röptyük hártyás részlete, a 

 röphárVja (memhrana). Euuek erezete többnyire i — :5 

 egyszerű hosszérből áll, melyek néha liaráut fekvő erecs- 

 kék által vannaJj összekötve és ez által egyes sejteket 

 alkotnak. Csak a PjTrhocorinák képeznek e teldntetben 

 kivételt, a mennyiben náluk a röphártya tövéu két-három 

 sejt víin, melyekből aztán több, néha egymás között ösz- 

 szefolyó ér veszi eredetét. A két röptyű röphártyái kü- 

 lönben uj^igalmi áUajJotban rendesen keresztezik egy- 

 mást és egymáson fekszenek. 



A vékony hártyás szánii/ak I alaej a röptyükuél min- 

 dig rö\'idebbek ; erezetük kevéssé van Idfejlődve. A leg- 

 nevezetesebb két ér, a, felső föer I véna primariaj ós az 

 ahá föér (véna siibtensaj, közejiéu túl egy haráut futó 

 erecske, az átfo/jo ér fvena cimncetens) által van össze- 

 kötve, mi által egy hosszúkás sejt, a számjsejt l areola 

 alaruiii ) kéjjződili. A szárnysejt közepébe a legtöbb eset- 

 ben egy rö\-id erecske nyúlik be, mely többnyire az alsó 

 főérből, néha az átfogó érből ered és szdrnyhvnxjnak (ha- 

 musj neveztetik. 



A hihak fpedesj futók, reudescu középszerűek és mint 

 a többi rovai-okuál, úgy itt is öt főrészből — a csipü, 



tiiinpin-, ezotnli, Itíhxzár és fexr.sví — állana];. A csipök, az 

 Oxycareuinák lultsó csípőit kivéve, egymáshoz közel fek- 

 szenek. A czombok, nevezetesen a mellső czombok, sok 

 esetben tetemeseu vastagodottak, duzzadtak és alsó pár- 

 kányukon tűskékkel Aagy fogacskílkkal fegyverezvék. A 

 hol a mellső czombok ezen megvastagodása igen nagy 

 fokban jelentkezik, ott rendesen a megfelelő liíbsziirak is 

 befelé görbülnek, sőt egyes esetekben belső homorú okla- 

 lukou még fogacsoltak is. A kocsák három izülékből álla- 

 nak ; az első ízűlék rendesen leghosszabb ; az utolsó ízülék 

 két egyszerű k;u-macsot és két tapaesot ( aroliiiiiij visel. 



A felül lapos, alul többé-kevésbbé dombordad potroh 

 I ahiUiiiien) tövének egész szélességével az utótorjhoz van 

 erősítve és hat szelvényből áU, melyeknek felső és alsó 

 részletét oldalvást a conne.rirum köti össze. A potroh lég- 

 lilvai résziut a connexi\iimon, részmt a hasi szelvények 

 oldalain vannak elliclyezve. A léghkak ezen eUielyezése 

 az egyes alcsaládok szerűit változik és azok megkülön- 

 böztetésére igen biztos és határozott ísmeitetőjelt képez. 

 — A negyedik és ötödik, vagy csupán csak az ötödik hasi 

 szelvény utószele a nőstényeknél közejiéu gyakran mélyen 

 kimetszett ; e kimetszés egyes esetekben oly mély, hogy 

 az iUető szelvény közepén az előtte fekvő szelvény alatt 

 egészen eltűnik. A nőstények hatodik hasi szelvénye egé- 

 szen az ivarszervek szolgálatába szegődik és közepén 

 hosszában kettéhasítva levén, e hasadék a tojóeső ekej- 

 tésére szolgál. 



Az ivarszel fények ( seíjmenta ijenitdlia) a potroh csúcsán 

 foglalnak helye't. A három ívarszelvény közöl az első 

 többnyhe a hatodik potrohszelvény alá van rejt\e és 

 csak a két utolsó látható. * Ez utóbbiak közöl a hímek- 

 nél az első nyugalmi állajiotbau legfölebb csak mint 

 keskeny szegély jelentkezik, a második ellenben nagy, 

 doniljoru lapot képez és az alfél nyílását alóhól fedi. A 

 nőstények első ívarszelvénye a tojócső külső hüvelyét 

 képezi, a másoihk oldalvást fekvő háromszögű apró le- 

 mezkéket képez, melyektől befelé a közepén ketté hasított 

 harmadik ívai'szelvéuy foglal helj'et. E tekiutetben csak 

 a P^^Trhocoríuák nőstényei mutatnak némi eltérést, a 

 mennyiben náluk a ketté nem hasitott hatodik potroh- 

 szelvény hátul egyenesen csonkítva levén, az első ívar- 

 szelvény nagy terjedelemben tűnik elő s a tojócsőnek a 

 hosszában futó hasadékon át enged utat a szabadba. 



* E dobíozat systematUius részében emiélío;í\'a köunycbbsó<í okilért a másodiJi 

 ivai-sZL-lvéuyt clsónek, a hiuluadikat másodiknak ucvezem. 



