E Í.()SZ('). 



Köztudomású dolog, liofíy a félröpü rovarok 

 vagyis poloskák soha som tartoztak a nagy közön- 

 ség kedvencz állatai közé, söt hogy azok még a szo- 

 rosabb értelemben vett szakemberek részéről is foly- 

 vást meglehetős elhanyagoltatásban részesültek. 

 Mig a rovarok tö])bi rendjei, különösen a bogarak 

 és jiillangók, számos szakavatott és lelkes mivelőre 

 tahíltak, a poloskák aránylag vajmi kevés szakember 

 ügyeimét voltak képesek lekötni, noha megismeré- 

 sük, a tudás szempontjából véve, ép oly fontos mint 

 amazoké. 



De viszont az is igaz, hogy azon kevesek, a kik 

 munkásságukat e lények tanulmányozásának szen- 

 telték, annál nagj'obb buzgalmat fejtettek Id ez 

 irányban; s ennek köszönhetjük, hogy Eurójja fél- 

 röpü faunáját Lapplandtól Szicziliáig, Finnlandtól 

 Andalúziáig, Angolországtól a Volgáig és a Kauká- 

 zusig jelenleg már meglehetősen ismerjük. Csak 

 fiddrészünk délkeleti részén van egy nagy terület, 

 mely a tudományos világ előtt hemipterologiai tekin- 

 tetben még most is jóformán ismeretlen, — ismeret- 

 lendil}, iiiiiit pcld. Algír vagy a Kaukázus vidékei. 

 E teriilet magában foglalja a balkáni félszigetet 

 éjszaki'a fel egészen a Kárpátokig, vagyis Török- s 

 Görögországot és Imzánhit. 



Ez utóbbi kíirülmény indított leginkább arra, 

 hogy gyermekéveim óta folytatott ;íllattani vizsgáló- 

 d.isaimat mindinkább a hazai félröpüeki'e irányoz- 

 zam s pái" év óta minden szabad időmet csaknem 

 kizárólag azok tanulmányozására fordítsam. Ebbeli 

 buvárlataimnak első nagyobb terméke a jelen ma- 

 gám-ajz. 



E magánrajz, nudy főleg a kir. magy. természet- 

 tudományi társulat korszerű intézkedésének köszön- 

 heti létrejöttét, a magyar fauna területén, azaz : 

 Magyarországban, Erdélyben és Horvát-Tótország- 

 ban tenyésző félröpü rovarok egyik nevezetesebb 

 családját, illetőleg annak rendszeres természetrajzát 

 tárgyalja. Hogy mennyiben sikerült dolgozatomban 

 egy ily magánrajz kellékeinek megfelelnem, nem 

 tudom; azt megítélni majd csak a szak-ki"itika lesz 

 hivatva. Annyit azonban jó lélekkel állithatok, 

 hogy feladatonniak megfelelni becsületesen töre- 

 kedtem. 



Azon elvek s azon irány, melyek numkám Írása- 

 kor előttem lebegtek, a következőkben lelik némi 

 magyarázatukat. 



A mint már a megelőző sorokból kitűnik, e 

 magánrajz az általános tudás szempontjából hézag- 

 pótló akar lenni, a magyar állattan szempontjából 

 kiinduló pcmtot akar képezni. Az utóbln köriilmény 

 nem zárja ki leíietségét annak, hogy a magyar elne- 

 vezések hiánya némely részről kifogás tárgyául fog 

 szolgálni, s erre nézve eljárásomat jó eleve is indo- 

 kolni akarom. 



^linthogy a rendnek csupán egy családját tűztem 

 ki magánrajzom tárgyául, nem véltem elérkezettnek 

 az időt arra, hogj' egy gyakorlatilag jelentős, a szó- 

 alkotás, nyelvérzék és tárgy szempontjából egyaránt 

 helyes magyar nomenelatura alkotását megkísértsem. 

 Nekem meggyőződésem, hogy ez csak az egész rend- 

 nek beható letárgyalása után a véglegesen megálla- 

 pított tudományos nevek etiimohiiiája iihijiján lesz 

 időszerű. 



