II. SYSTEMATIKUS BÉSZ. 



52 



Vm. ALCSALÁI). 



SUIÍFAMILIA Mn. 



1. I. ANOULAItlS FIEB. VAR. HVNQARICVS HORY. 

 (Fis. 10.) 



Niger, opacns, glabriculus ; antonnaviim articulo se- 

 cimdo, apice excepto, rostro, aiigulis posticis et limbo 

 jjostico, iiiterdum etiaiu iiiargine autico aiigiistissimo 

 tlioracis, limbo postico inetastotliii et prostethii, hiijus 

 etiam limbo antico, maciilis pectoris ad coxas ncc non 

 pedibus flavo-testaceis; hemelytris griseo-flavesceiitibu.s, 

 sat i'ortiter seriatim fu.sco-punetatis, coi'io uiargine apicali 

 et angulo interno laté nigro, interstitiis venarum oliscn- 

 riorilnis ; membrana fuscescente, macuila parva poue 

 ajiieem corii veuisque all)idiy. cf . ? • Loug. 4 — 4-^. Lat. 



I — 1 4 /;« . 



rf . Antenuarimi a.rticnlo pvinio, apice excepto, flavo- 

 testaceo. 



Iciis (niijiiUirix FiEB. Kiu'. Hem. p. i7o. (IS(Jl). 



Miyaloiiitiis liiniiiiin'ciis HoKv. Pet. Nouv. Ent. 1874. 

 p. 455. 



Varietas iusignis spéciéi Fieberianae, a qiia colore 

 pedum praesertim difiért. 



Fekete, fénytelen, csaknem egészen csn^sasz ; csápjai- 



nak második izüléke (csúcsát kivéve), szipcsűre, torjának 

 utószögletei és utószele, néha egyszersmind igen keskeny 

 előszélé, valamint mellén az elomell elő- és utószéle, az 

 utómell utószéle s a csipők mellett levő toltok láliaival 

 együtt sárgák; röptyűi szürkés-sárgák, erős barna i)ont- 

 sorokkal, a corium utószélén és belső szögletén szélesen 

 fekete, az erezet közötti téresek a röptyük alapszínénél 

 sötétebbek ; baruils röpli;lrty!Íja fehéres erezettel van 

 áthatva s azonkiviil külső alapszögletéu egy Ids fehér 

 pettyecskével jelölve. — A liim első csápizüléke, csúcsát 

 kivéve, sárga. 



Az Olasz- és Déloroszországbau tenyésző törzsfajnak 

 kitűnő válfaja, melyet főleg az egészen világos színezetű 

 lábak jellemeznek. A Fieber által adott lenással nem 

 egyezvén, külön fajnak tartottam s mint ilyet le is ntam ; 

 csak miután a törzsfajt magát természetben megkaptam, 

 győződtem meg a valiuli tény/illásról. 



Níllunk a liudai hegyeken igen ritkán találliató, hol 

 1874. június lü-én a Gellérthegyen, augusztus 20-án a 

 Svábhegyen fedeztem fel néhány példányban. A követ- 

 kező évben pedig Pável János gyűjtötte ugyanott iíprilis 

 közepén a Gellért-, m;íjus elején a Sashegyeu. 



EHYPAEOGHROMUS CURT. 



B)it. Elit. XIII. 2'- G12. (1836). 

 Megalonotus Fieb. Eiiy. Hem. p. 47 cf ISI. f ISfíl J. 



Corpus oblongum vei oblongo-ovatum. C'aput ti'ian- 

 gulare, subtransversum, parte subapicali thoracis angu- 

 stius; ocuUs mediocribus. Piostrum coxas intermedias 

 attingens, articulis secundo et tertio longitudine subae- 

 qualibus. Antennáé articulo primo capitis apicem plus 

 minus longe superante. Thorax longior quam latior, 

 pione médium transversim levissime impressus, ante im- 

 pressionem leviter convexus, marginibus lateralibus cari- 

 natis, liaud vei minimé laminato-explanatis, pone médium 

 subsiniuitis, apice rotundatis. Scutellum longius quam 

 liitius. Hemelytra completa vei raro incompleta, paral- 

 lela ; \enis exterioribus membranae véna transversa 

 liaud conjunctis. Veuter sutiu'a tertia utrinque distincte 

 antrorsiuii siuuato-curvata; macula ojiaca posteriore 

 laterum segmenti quarti a macula auteriore lougissime 

 remota, ad marginem posticum segmenti appropinquata. 

 Pedes mediocres ; femoribus anticis incrassatis, subtus 

 spina majoré et spinulis phnibus armatis; tibiis anticis 

 basin versns curvatis. 



A test hosszudad vagy hossztojásdad. A fej három- 

 szögű, csaknem harántos s a törj elofelénél keskenyebb ; 

 a szemek középszerűek. A szipcsőr a középső csípőkig ér, 

 második és harmadik izüléke körülbelől egyenlő hosszú. 

 A csápok első izüléke a fej csúcsán többé-kevésbbé túl 

 nyúlili. A törj hosszabb mint szélesebb és közepe mögött 

 kissé benyomott, ezen benyomás előtt gyöngén domború; 

 oldalszélei ormósafc, de épen nem vagy igen csekély mér- 

 tékben lemezidomulag szélesedvék, közepük mögött alig 

 észrevehetőleg ölilösek, elől pedig kerekítettek. A pajzska 

 hosszabl) mint szélesebb. A röptyfík párhuzamosak és 

 rendesen tökéletesen kifejlődvék, ritkán durványosak; a 

 röphártya külső erei nincsenek haránt futó ér által ösz- 

 szekötve. A harmadik ha sivarrány mindkét oldalon öblösen 

 előre hajlik ; a negyedik hasi szelvény oldalain levő két ho- 

 mályos folt közöl a hátsó igen távol áll az elsőtől s az illető 

 szelvény utószéléliez közeledett. A lábak középszerűek ; a 

 vastagodott mellső czombok alól egy nagyobb és több kisebb 

 tövissel fegvverezvék : a lábszárak tövük felé görbültek. 



