U. SYSTEMATIKUS liESZ. 



55 



Vm. ALCSAL.VD. — SUBFAinLIA VUI. 



Mciinhiniitiis rhiiaijia Fieb. Eiir. llvin. \k IS2. 7. 

 (ISCl); Stal t')lV. Vct.-Ak. Förh. lS(i:2. p. 210. !. 



Hossztojáscliid, fekete, fénytelen, szőrös ; második 

 csáinzülókc, tomiiorai, hátsó czombjaLiiiik töve, vula- 

 mennyi czoiabjának vé^'ső csúcssi, valaiiiint lálsszíirai s 

 kocsáinak két tő-izülékc s:írg:ík ; rüptyűi barniis-sárgák 

 barna pontozással, a clavns pajzs-varrányán keskeny 

 feketén szegélyezve, a coriiim iitószélén és Ijclső szög- 

 letén fekete s ugyanott két l)arnás-s;'irga folttal tarkiízva; 

 a riipliártya tökéletesen kifejlett, csak i-itk:in iiii'l,'1(i\ idult, 

 színezete sötétes, erezete és külső alapszöglete valamivel 

 világosabb. 



Nagyságára és színezetére nézve igen változékony 

 faj , mely egész Em-ópában keletre a Volgáig és a Kaukázu- 

 sig előfordul, sőt földi-észünkön kívül még Algü'ban is él. 



Hazánkban mindenfelé igen gyakori s egész éven 

 keresztül, még tél közepén is található. Lellielyei : Buda- 

 pest, Pécs ; Rozsnyó, Jólész (Gömör vm.), Komjáti, 

 Dereuk és Szádellő (Torna vm.). Forró (Abauj vm.), 

 Nagy-Jíihály és Homonua-Bresztó (Zemplén várm.), 

 Sztrajnyáu (Ungvm.), Szilágy-Nagyfalu (Kraszna vm.), 

 Bzükerék (Belső-Szohiok vm.), Nagy-Bzeben, Nagy-Csűr 

 (Szebenszck), Oravicza (Ki-assó vm.), Baziás és Grebe- 

 nácz (Temes van.), Szeged, Horgos (Csongrád vm.), 

 Hódmező-Vásárhely, Szentes, Nagyvárad, Debrcczen. 



«. R. PIUETEXT.ÍTÜS H.HCU. 



Oblougus, uiger, glaber, nitidus; apiec articiüorum 

 primi et secimdi antennarum, pedibus hemelytrisque 



testacco-flavis, his ajnce latissimc nigro-hinbatis ; mem. 

 brana sordida, disco obscuriorc, faseia basali nigra ; 

 femoribus auticis nigris, fulcris et geuiculis imis fiaves- 

 centibus. rf . ? . Long. 1,1—5. Lat. U— 11 "",m. 



I'aclii/iiirnix piartcrtiiliis Il.-Siii. Nom. ont. 1. p. U). 

 (1835); Wanz. Ins. IV. y. \1. fig. 357. (183!)); Voll. 

 Tijdsch. voor Ent. S.r. -1. \. y. --'Sí-. 17. fal). II. fig. í). 

 (1870). 



Ii'/iiljHinii/iri'iinis iihkiiIí/h iiiiis CriíT. Brit. Fut. Xlll. 

 p. (J12. Hg. i>\-2. (lS3(i). 



I'iiclii/iiicriis friiiiiralÍ!< Bon. Vet.-Ak. Ilandl. ISiTI. 

 p. 2í.'). 



Mciialowjtii.s inarlci-ldliis Fiioii. Fur. lluiu. p. ISl. 3. 

 (181)1); Stal Üfv. Vet.-Ak. Forh. IS02. p. 217. 3. 



lUii/paroc/iniiiiii.i praHcvtaliis Dougl. et Scott Brit. 

 Hem. I. p. 205. i. (1805). 



Lyiiacu.s incícIc.rldlKs Thoms. Opusc. ent. II. p. IDÜ. 

 25. (1870). 



Ilosszudad, fekete, csupasz és fényes; első és második 

 csápizüléke csúcsán, valamnit lábai és röptyüi világos- 

 sárgák, ez utóbbiak utószélükön széles fekete szegélyzet- 

 tel ; szennyes szinii riiph:irty:'ija közepén .sötétebb, tövén 

 pedig egészen fekete ; meUső czombjai feketék, végső 

 csixcsiikon a tomporokkal együtt sárgásak. 



E csinos faj földi-észünk legtöbb tartományában, sőt 

 Algii'ban is előfordul. N;íluiik tökéletesen kifejlett álla- 

 potban telel át és Budapest környékén kívül Tornaiue- 

 gyébeu Komjáti, Temesmegyébeu Baziás mellett gyűjte- 

 tett nem igen sok példiínybau. 



PTEROTMETUS AM. ET SÉRV. 



Hi.s/. ,l,s Unii. p. 256. flHiSJ. 



Corpus elougatum. Ca])ut longius quam latius, parte 

 subapicali thoracis haud latius ; oculis niajusculis, mar- 

 ginem anticum thoracis haud attingentibus. Rostrum 

 coxas intermedias attíugeus, articulis secundo tertinipie 

 longitudine subaequahbus. Antennáé articulo primo api- 

 ceni capitis snperantc. Thorax multo longior quam 

 latior, posticc subdepressus, ante depressionem leviter 

 convexus, miU'ginibus lateralilms c-arinatis, haud lami- 

 nato-cxi)lanatis, pone meiUum obtuse sinuatis, a|)ice fere 

 augulato-rotimdatis. Scutellum longius quam latius. 

 Hemelytra completa vei íucompleta, parallela ; venis 



A test karcsú, nyúbink. A fej hosszabb mint széle- 

 sebb, a törj előfelénél Jiem szélesebb; a meglehetősen 

 liagy szemek a törj előszélét nem érintik. A szipcsőr 

 a középső csípőkig ér, második és harmadik izüléke 

 körülbelől egyenlő hosszú. A csápok első izüléke a fej 

 csúcsiin túl uyúhk. A törj sokkal hosszabb mint szé- 

 lesebb s utórészén kissé lenyomott, ezen lenyomás előtt 

 gyöngén domború: oldalszélei ormósak, de lemezido- 

 mulag nem szélesedvék, közepük mögött tompiín öblö- 

 sek, elől pedig csalvuem szögletesen kerekítettek. A pajzska 

 hosszabb mint szélesebb. A röptyük párhuzamosak és 



