II. STSTEMATIKÜS RÉSZ. 



63 



vin. Ai,rs.u,.vD. 



si'nr.\Mii.i.\ ^T^. 



Fekete, gyöngén fénylő, íilig ésürevehetőleg szűrös, 

 de erősen pontozott; csápjainak második és harmadik 

 izülékc, valamint lábai, sőt néha potrohiiuak vége is 

 sárgák ; szipcsore kocsáinak utolsó izülékével együtt fc- 

 kctés-harna; röptyűi sárgás-fehérek, barnán pontozot- 

 tak, ntúfelükön pedig néhány barna folttal jehiltek ; röp- 

 hái'tyája durviíuyos. 



Mellső czombjai vagy valamenujd czombja néha feke- 

 ték, legfőlcbb csak tövükön és csúcsukon sárgásak. 



Nyugat- és Dél-lMiii'>piilian elterjedt faj, mely nálunk 

 tökéletesen kifejlett állapotban telel át, és mely eddig a 

 budai hegyeken, a pesti Rilkoson, továbbá Szeged mel- 

 lett, valamint Gömörmcgyében Putnok körül csekély 

 számú példányokban gyűjtetett. 



STYGNOCORIS DOUGL. ET SOOTT. 



Ihit. IJnii. I. p. 213. (1865). 



Stygnus Fieb. Eur. Uan. p. 49 et 186. (1861J. 



Steth(.itropis Fieb. Vcrh. zmil. haf. (ica. Wien. XX. p.'ilö. fl870j. 



Corpus ovatum vei oblongo-ovatnm. Caput triangii- 

 lare, parte apicali thoracis distinctissime latius; oculis 

 majusculis, ultra latéra apicis tlieracis valde prominulis. 

 Rostrum poue coxas intermedias productum, articnlo 

 secundo tertio longiore. Antennáé articulo primo apicem 

 capitis dimidio superaute. Thorax trapezoideus , totus 

 piuictatus, margLnibus lateralibus obsoletissimecarinatis, 

 haud ililatatis, antrorsum sensim Icviter, apiee haud fnr- 

 tius rotundatis. Scutellum longius quam latius. Hcmelytra 

 completa vei iucompleta, tota puuctata ; clavo quadi'ise- 

 riatim puuctato, serié secuuda iuterdum abbrcviata; 

 venis exterioribus membranae veua transversa haud con- 

 junctis. Venter sutm'a tertia utrinque antrorsum .sinuata; 

 maeula opaca posteriore laterum segmenti quarti a ma- 

 cula anteriore longissime remota, ad margiuem posticum 

 segmenti apjíropiuquata. Pedes mediocres; femoribus 

 anticis incrassatis , tubcrculis nonnullis obsoletissimis 

 setigeris praeditis. 



A test toj ilsidomu vagy hossztoj ásdad. A fej háromszögű 

 s a törj előfelénél szembetüuőleg szélesebb ; a meglehető- 

 sen nagy szemek a törj előszögleteiu túl tetemesen kiiillók. 

 A szijJcsőr a középső csipők mögé nyúlik, második izü- 

 léke hosszabb a harmadiknál. A csápok első izüléke a fej 

 csúcsán felényivel túl nyúUk. A törj ferdéuyded és egé- 

 szen pontozott ; oldalszélei igen tompán ormósak és nem 

 szélesedettek, előfelc egj'enletesen és gyöngén, az előszög- 

 letekeu sem erősebben Icerekitettek. A pajzska hosszaid) 

 miut szélesebb. A röptyűk tökéletesen kifejlődvék vagy 

 diu-ványosak, egészen pontozottak ; a claviis négy pont- 

 sorral, melyek közöl a milsodik sor néha rövidült; a röp- 

 hártya külső erei nincsenek haránt futó ér jíltal össze- 

 kötve. A harmadik hasi varrjiny mindkét oldalon öblösen 

 előre hajlik ; a, negyedik hasi szelvény oldalain levő két 

 homályos folt közöl a hátsó igen tíivol iill az elsőtől s az 

 illető szelvény ntószéléhez közeledett. A lábak középsze- 

 rűek; a vastagodott mellső czombok alól néhány, sertét 

 hordozó enyészetes dudorcsiival felszereltek. 



A FAJOK ÁTNÉZETE. 



1(2). A törj és a röptyűk egyszínű feketék, csak ez 

 utólibiak oldalszéle igen keskenyen és alig észrc- 

 vehetüleg barnás ; a röphártya mindig durványos. 

 — .S. rusticus Fai^l. 



2 ( 1 ). A törj utófele s a röptyűk bármik ; a röphilrtya töké- 

 letesen kifejlett, csak a legritkább esetekben dm'- 

 ványos. 



3(4). A test felülete rövid szőrözettél, kissé fénylő; az 

 első három csápizülék s a lábak egészen sárgák. 

 — S. pedeslrk F'all. 



4(3). A test felülete fénytelen, pelyhedző; legalálib az 

 első és negj'cdik csápizülék fekete; a czombok 

 rendesen barnásfeketék. — N. amuirins Üahn. 



