n. SYSTEMATIKUS RÉ 



64 



Vm. ALCSALÁB. — SÜBFAOTLIA Vni. 



1. S. RUSTICVS FALL. 



Niger, opacus, piiberulus, crelire fortitcrqne puncta- 

 tus; rostro, antennis pedibusiiue piccis, illarum articulis 

 primo et quarto, iiec noii feuKiriljus ciim articnlo tarso- 

 rimi ultimo ol)scurimi))UK; liemelytris abbreviatis, mar- 

 giiie costali (ibsdletissime íiist-d-picco ; membrana bre- 

 vissima, albiila. d". ?• Long. ?4—'ii. Lat. IJ— Ij '"/;». 



Lyi/aeiis riisticKx Fall. Mou. cim. Succ. p. 70. 17. 

 (1807); Zett. Faun. lapp. I. p. 470. 3. (lSi2S); Fall. 

 Hem. 8iiec. Cim. p. Gi. 25. (1S!2'..I); Zett. Ins. lapp. I. 

 p. 262. 4. (1840); Thoms. Opusc. eiit. II. p. 188. 17. 

 (1870). 



Parii i/niii-Kx nixticiis ScHiLL. Beitr. ziir Eut. I. p. 8J. 

 20. tab. 7. tig. 5. (1829); H.uin Wanz. lus. I. p. 223. 

 fig. 110. (1831); KoLEN. Mcl. ont. II. p. 83. 53. (1845); 

 ViiLL. Tijascli. voor Ent. Ser. 2. V. p. 272. 3. tali. 10. 

 lig. 3. (1870). 



Ajjhaniif: iKsticiis H.-i3ch. Nom. eutom. I. p. 40. 

 (1835). 



Bt'osiia nistii-iix Sahlb. Moh. Geoc. Feim. p. 07. 3. 

 (1848). 



l'ailiijiitiiii.'i ( l'iiiliijiiii iiis I niMicHs Floi! líliyiu'li. Livi. 

 I. p. 241. 0. (I8()()). 



Stijijnii^ nixtiitis FiEB. Enrop. Hcmipt. p. ISO. I. 

 (1861). 



líphtliahiiiiiis nisliiiis Stal Ol'v. Vet.-Ak. Forli. 1802. 

 p. 214. 2. 



Stijiiniiriiyis nistiiii.s Douoi.. ot Scott űrit. Hem. I. 

 p. 214. 1. tab. 7. tig. 9. (1865). 



Stetlwtrojiiít inniiia Fieb. Verli. zool. bot. Ges. Wien. 

 XX. p. 245. tab. 5. lig. 3. (1870) ; Dougl. et Kcott Ent. 

 Uiontlll. Mag. VI. p. 242. 1.(1 870) = Fmma wanopt. 



Fekete, fénytelen, kissé pelybedző, stírim és erősen 

 ptiptozott; szijjcsőre csápjai és biliai i'eketés-ljarnák, az 

 első és negyedik csápizülék, valamint czombjai s a kocsák 

 utolsó izüléke még sötétebb sziuezetüek ; röptyűi diu'vá- 

 nyosak, oldalszélük alig észrevelietőleg barnás ; röpliár- 

 tyája igen rövid és fehéres. 



Egész Európában Lapponiától Olaszországig, Angliá- 

 tól a Kaukázusig tenyészik ; és száraz helyeken egész 

 éven keresztül egyenkint taláUiató. Faunaterületünkön 

 azonban eddig még csak I)r. Gyergyai ;\epád kedves 

 barátom gyűjtötte néhány példányban 1874. szeptember 

 havában Kolozsmegyében Apahida, Alsó-Fehérmegyében 

 Tövis körül; ez utóbbi helyen szeptember 24-én egyszer- 

 smind párosodva találta. 



g. S. PEDESTEIS FALL. 



Niger, nitidulus, breviter pilosus, crebre et sat for- 

 titer punctatus ; antennis, rostro, maculis pectoris ad 

 coxas, orificiis, limbo postico angustissimo prostethii et 

 metastethii, alidominis a.piee pediliusque testacco-flaves- 

 centibus ; antcniiarum articulo apicah nigro ; thorace 

 posterius nec non hemelytris dilute fusco-testaceis, mem- 

 brana completa, leviter iufuscata, palhdo-veuosa. r? ■ 9 ■ 

 Long. 83^. Lat. U '"/»<• 



I.ilijai'iia jii'ihatiis Fall. Moh. cim. Suec. p. 71. IS. 

 (1807); Zett. Faun. lapp. I. p. 470. 4. (IS2S): Fall. 

 Hem. Suec. Cim. p. 04. 26. (1829); Zett. Ins. lapp. I. 

 p. 263. 5. (1840). 



I'iuhiiuicnis stihiiliisiis Si'HiiiL. Beitr. zur. Ent. I. 

 p. 81. 25. (1829); Hahn Wanz. Lis. I. p. 224. íig. 117. 

 (1831); VoLL. Tijdsch. voor Ent. Ser. 2. V. p. 27i. 6. 

 tab. 10. íig. 4. (1870). 



Aphaiiufi aaliuhixhíi H.-Sen. Nom. entom. I. p. 40. 

 (1835). 



IHii/jKirdcIiniiiiiis jiiiIh'sci')i.i Curt. Brit. Ent. XIII. 

 p. 0)2. 24. (ls.30). 



IHiil/Hiniiliniiiiiis saLiiilíjsiis Sahlb. Moh. Geoc. Fenn. 

 p. 58. 7. (1S4S). 



I 'iiilii/iiiiiiis f l'iii-liiiiiii'nix ) siiliiihiíiiix Flór Rhyncli. 

 Livi. I. p. 243. 7. (1800). 



Sti/iinici siiliiildxiis Fieb. IjUI'. Hem. p. 1S7. 2. (ISO!). 



( >ji/it/i«liiiiiiis saliiihisiis Stál (itV. Vet.-Ak. Forh. IS02. 

 p. 215. 4. 



Sti/iinociiris xiiliiiliiíiint Dotigl. et Scott Brit. Hem. I. 

 p. 215. 2. (1805). 



l'/iitrirliiix ni/i/ii's Garb. Bull. Soc. ent. Ital. 1. p. 1 15. 

 (1869). 



Li/,/aiiis s((liiilii.sii.s Thoms. ()i)Usc. ent. II. p. 189. 20. 

 (1870). 



Fekete, kissé fénylő, felülete rövid szőrözettél és sürü 

 és meglehetősen erős pontozással; csápjai, szipcsőre, 

 meUén a csipők mellett levő foltok, az elő- és utómell 

 igen keskeny utószéle s a bűzmh'igy nyilasai, valamint 

 potroháuak vége lábaival együtt sárgák ; csájijainak 

 utolsó izüléke fekete; torjának utófele röptyűi vei együtt 

 sárgás-barna; röpliártyája tökéletesen kifejlett, kissé 

 sötétes színezetű, erezete világosabb. 



E faj Nyugat- és Dél-Európiinak csaknem valamennyi 

 tartományában nem ritka; nálunk ellenlji'H nagy ritka- 

 ság és eddig tudtommal csak Pável János m. n. múzeumi 

 gyűjtő talált belőle több példányt 1875. július havában 

 Máramarosmegyébeu Kőrösmező mellett. 



