n. SYSTEMATIKÜS KÉSZ. 



8G 



VIII. ALCSALAD. 



SIIHFAMII.IA Vltl. 



7 (i). A csápok feketék, csak a második izülék töve kes- 

 kenyen sárga ; a középsci és hátsó czombok végük 

 felé széles feketék. iS'. iliruratiis Hahn. 



S(l). A test felülete feláUó sárgás szűrésekkel borított; 

 a csápok két utolsó izüléke fekete. — .S'. jiiluxua 

 Reut. 



1. S. nCTÜS HCHILL. 



Niger, glaber; antoiniis gracilibus, cor2iore phis quani 

 iliiuidio longioribus, totis flavo-testaceis ; tboracis margi- 

 nibus lateraliliiis aiignstis et parte postica bemelvtrisque 

 flavo-albidis vei griseo-flavescentibus, iiigro-maculatis; 

 membrana albida, fusco-venosa; limbis antieo et postico 

 prostetliii, limbo postico metastethii, maculis pectoris ad 

 coxas ncc non jiedibus et rostro flavo-testaceis; femo- 

 ribus aiiticis inetlio infiiscatis , posticis apicem versns 

 fusco-amiulatis ; mesostetbio simpUce. cf- Loug. 4-5, 

 Lat. i %,. 



Lyi/aciis jiiidiitin'iiis Fall. Mon. cim. Suoc. p. 70. 10. 

 (1807); Hem. Suec. Cim. p. C.3. 24. (1829) partim. 



I'arhtimcriiíi /lictus Sc'HiLL. Bcitr. zur Ent. I. p. 70. 

 22. tab. 7. fig. I. (1829); Hahn Waiiz. lus. I. p. C,i. fig. 

 39. (1S:íI ); KoLF.N. Mel. ent. II. p. 83. ;V2. (18ir,); Voll. 

 Tijdscli. voor Ent. Ser. 2. V. p. 279. 12. tab. 11 . fig. T). 

 (1870). 



Ilhi/jiariirhruiiiiis jiirtiis Sahlis. Monogr. Geoc. Femi. 

 p. 03. 13. (1848). 



rai-hij)iieriis ( rarhi/nierus ) jiodaiiricii.i rar. jtictiis Flór 

 Rhyneb. Livi. I. p. 279. (1800). 



ScoIoj/ostftJnis pictii.s FiEB. Enr. Hem. p. 189. 5. 

 (1801); DouGL. et Scott Brit. Hem. I. p. 182. 1 .( 1865) ; 

 Lethierey Cat. des Hém. du Nord. Ed. I. p. 2i. (1809); 

 Ed. 2. p. 19. (1874); Reut. Ann. Soc. ent. Ser. 5. IV. 

 p. 561. 0. (1874). 



Li/iiariiK iiirtiia Thoms. Opusc. eut. II. p. 201 . 53. 

 (1870). 



Fekete, csupasz; karcsú csápjai a féltestnél hosszab- 

 bak és egészen sárgák ; torjának keskeny oldalszélei és 

 utüfele röptyűivel együtt sárgás-fehérek vagy szürkés- 

 sárgák, fekete foltosak; fehéres röphártyáján barna erek 

 hixzódnak végig; mellén az elomell elő- és utószéle, az 

 ntómell utószele s a csipők mellett levő foltok, nem 

 liiildulieii láliai és szipcsóre sárgiik; mellső czomlijai köze- 

 pükön sötétbarnásak, hátsó czombjai pedig csúcsuk felé 

 sötétbarna gyűrűvel jegyzettek; középmelle egyszerű. 



Egész Eur(')p;íban Iceletre a Volgáig és a Kaukázusig 

 van elterjedve. A magy. nemz. múzeum Kis-Azsi;iiiól is 

 bírja; ugyanitt van két magyarországi példány a lelliely 



közelel)l]i megjelölése nélkül. Egyedüli biztos lelhclyc 

 hazánkban a pesti Rákos, hol 1873. november 8-áu a 

 Rákos-patak táján lehullott sziiraz lomb alatt egy him- 

 példányban fedeztem fel. 



S. S. AFFINIS SCniLL. 



Niger, glalier; antenuis crassiusculis ; thoracis margi- 

 nibus lateraUbus angustis et parte postica hemelytrisque 

 flavo-albidis vei griseo-flavescentibus, nigro-maculatis ; 

 membrana albida, fusoo-maculata, rudimentaria; anten- 

 narum articulis duobus l)asalibus, limbis antieo et postico 

 IH'ostethii, limbo postico metastethii, macuhs pectoris ad 

 coxas peihbusque flavo-testaceis ; femorilnis anticis fere 

 totis annuloque subapicali femovuni i)osticorum nigris; 

 mesostetbio ante coxas bituberculato. rf- $ • Long. 3i — 4. 

 Lat. 1— U %. 



Variat antennarum articulo primo basi nigricaute. " 



l'cu-liymentsaf finis Schill. Beitr. zur Ent. I. p. 80. 25. 

 (1829). 



Lijijacus podaijricus Fall. Hem. Suec. Cim. p. 63. 24. 

 var. f,. (1829); Thoms. Opusc. ent. II. p. 201. 55. (1870). 



Pachi/incrus ( Pachijiiienis} podwjricus Flór Rhyuch. 

 Livi. I. p. 277. 20. (1860) partim. 



Snilnjjosttiliiix aftinis Stal ÜíV. Vet.-Ak. Förh. 1862. 

 p. 219. 1. var. /<; Reut. Ann. Soc. ent. Sér. 5. IV. 

 p. 501. 8. (1874). 



Sri>]iij)t)stiiliiix jLidtitiriciiK Lethierry Cat. des Hém. du 

 Nord. Kd. 2. p. 20.. (1874). 



Fekete, csupasz; csápjai kissé zömökek; torjának 

 keskeny oldalszélei és utófele, valamint, röptyűi sárgás- 

 fehérek vagy szürkés-sárgák, fekete foltosak; durváiiyos 

 röphártyája fehéres, sötétbarna foltokkal tarkázott; 

 csápjainak két tő-izüléke, továljbá mellén az előmell elő- 

 és utószele, az utómell utószele s a csipők mellett levő 

 tViltiilí 1,-íbaival együtt sárgálc; mellső czombjai csaknem 

 egészen, hátsó czombjai ^Jcdig csúcsuk felé feketék ; a 

 középmeU a csipők előtt két dudorkát visel. 



Első csápizüléke néha tövén feketés. 



Ez és a következő fajok a legtöbb szerző által össze- 

 zavartaftak s egy és ugyanazon fajnak tartattak. Csak 



