35 



1. Piniperda. — Derm, pinip. Linn. Fn. Suec. 421 ; 

 Hyles, pinip. Fabr. Syst. El. II, 392; Gyll. III, 337; Den- 

 droct. pinip. Ratzeb. 209, tab. VII, fig. 1 ; Hylurg. pinip. 

 Schiø. Fort. 100; Myel. pinip. Eichh. d. eur. Borkk. 101; 

 Bostr. testaceus Fabr. Ent. Syst. I, 2, 367. 



Sjælland: Geel Skov 28.4.1870; 16.5.72; 7.72; 29. 9. 77; 

 12.10. 72, Eavneholm 22. 4. 62; 22. 5. 75; 27. 5. 71; 7.59, Dyre- 

 haven 6. 77, Ruderhegn 13.4.84; 15. 5. 79; 18. 5. 80; 30.5.86, 

 Ravnsnæs Skov 26. 10. 81, Stenholtsvang 9. 5. 84, Tidsvilde 

 6. 61, Annebjerg SRov i Odsherred 5. 57, Nykjøbing Lyng 

 1. 6. 69, Bromme 8. 6. 57, Kjøbenhavn 7. 7. 79; 8. 8. 79; 10. 2. 

 81; 24. 9. 81, Møen: KUnteskov 2. 6. 73, Jylland: Aalykke 

 ved Holsted 7. 88 i Fyrreskud, Rosenholm 7. Laurbjerg 12. 8. 

 84, Randers 10. 5. 54, Skjørping 4. 88; 9. 88 i Fyrreskud, Stor- 

 skov i Vendsyssel 30. 6. 75; 12 9. 75 i Fyrrestammer. 



Foruden at være udbredt over den største Del af 

 Europa er denne Art ogsaa opgiven af Eichhoff fra de 

 kanariske Øer, Nordamerika og lige til det østlige Asien. 

 Her i Landet saavelsom i det øvrige Europa er den en 

 af de almindeligste og farligste Arter for Naaleskovene. 

 Den foretrækker absolut Fyrren, men den skal efter 

 samstemmende Beretninger ogsaa kunne leve i Gran, 

 Lærk og Weymouthsfyr, selv mindes jeg kun at have 

 truffet den i almindelig Fyr. 



Saasnart Vejrliget tillader det, er den fremme; den 

 er en af de Arter, der er tidligst paa Færde, hos os i 

 Reglen i Midten af April. Den begynder da strax efter 

 Befrugtningen at söge sig passende Steder til at anbringe 

 sin Yngel og vælger dertil kun tykbarkede Stammer, 

 enten sygnende Træer paa Roden, eller paa afdrevne 

 Pladser de i Vinterens Lob huggede Stammer, og borer 

 deri den velbekjendte lange og hge, i de paa Roden 

 staaende Træer lodrette Modergang. langs hvilken den 

 aflægger sine 100 — 120 Æg. Hertil bruger den et Tids- 



3* 



