37 



2. Minor. — Hyles. min. Hartig Forst. Convers. 

 Lex. 413; Dendroct. min. Ratzeb. 217, tab. VII, fig. 2; 

 Hylurg. min. Schio. Fort. 100; Myel. min. Eichh. d. eur. 

 Borkk. 115. 



Sjælland: Kuderhegn, Kjøbenhavn 27-28.8.1881; 6—24. 

 9. 81. 



Ovennævnte Art angives af Schiødte som funden i 

 Ruderhegn. Jeg har selv kun seet den paa vore Tøm- 

 merpladser, altsaa indførte Individer; men selv der er 

 det kun .sjeldent, at man har Lejlighed til at se selve 

 Dyret, hvorimod dens Gange meget ofte sees. Dette er 

 let forklarligt, da den i Reglen kun gaar i meget tynd- 

 barket Træ, og dette hurtigt fortørres og derved bliver 

 utjenligt for den M. piniperda derimod, som kun findes i 

 tykbarkede Stammer, importeres i saa store Masser, at 

 man næsten kan kalde det for Invasioner. Jeg har seet 

 minor yngle i Grene med næsten papirstynd Bark, saa- 

 ledes at denne, der skulde dække over Larvegangene, 

 har været bristet over Midten, saa at Larverne vare 

 udsatte for Luftens direkte Paavirkning. De to Arter 

 ere saa nærstaaende og ligne hinanden saa meget, at 

 de vist ofte ere forvexlede; men deres Gange ere i høje- 

 ste Grad forskjellige. Medens Gange af M. piniperda altid 

 ere borede i Barken og Basten og kun yderst let berøre 

 Splinten, saa ligge M. minors Gange dybt i denne. I Na- 

 bolandene, hvor begge Arter skulle være omtrent lige 

 almindelige, følges de i Reglen, idet Arbejdets Fordeling 

 er sat i System, saaledes at piniperda tager Stammerne 

 og minor Grenpartierne; dog er det minor, der begyn- 

 der, da saftigt Træ er nødvendigt for den; kommer 

 piniperda i Stammen, bliver Træet hurtigt toptort, og 

 saa forlader minor det. lovrigt synes Iagttagelserne ikke 

 være saa komplette for denne Arts Vedkommende som 



