ramte eller paa anden Maade beskadigede Træer til at 

 yngle i; men disse Træer maa ikke være udgaaede, der 

 maa endnu være nogen Saftcirculation i dem; den tager 

 næppe Hensyn til, om Træet tildels er afbarket, naar 

 blot det Indre ikke er tort. Man har Exempler paa, 

 at en Hun.efterat have paabegyndt Indboring og aflagt 

 Æg, pludselig har forladt den Stamme igjen, som den 

 havde valgt, og overladt de allerede aflagte Æg til deres 

 Skjæbne, naar den har mærket, at Træet, f. Ex. ved 

 Spaltning, er ved at blive tort og altsaa utjenligt for 

 den. Saafremt der er Bark paa Træet, vælger den 

 helst en dyb Barkspalte, fra hvilken den begynder Ind- 

 boringen; er Træet derimod afbarket, benytter den ret 

 ejerne Indgangshuller af tidligere Generationer af samm.e 

 Art og forlænger Gangene ind i det saftige Træ. Gan- 

 gene bores af Hunnen, da Hannen paa Grund af sine 

 forkroblede Undervinger maa forblive i Nærheden af 

 det Sted. hvor den er udklækket. 



Hunnen begynder sin Æglægning tidlig om Foraaret, 

 omtrent samtidig med Myelophilus piniperda; Eichhoff 

 traf den ifærd med Æglægningen i 1ste Halvdel af 

 April, saa at Sværmetid og Parring maa have fundet 

 Sted allerede i ]\Iarts. I Elsass (Overforster Eichhoffs 

 Domicil) fandtes 1ste Generation sværmende i Juni og 

 Juh. og i October fandtes knapt udfarvede Individer af 

 2den Generation i deres Gange. Forstkandidat Schrei- 

 ner fandt i det langt nordligere liggende Neumark frisk 

 udkrobne Biller af 1ste Generation den 23de Juh. 



Indgangsrøret bores ind i Sphnten, fra 1 indtil 8 

 Cm. langt og vandret ind imod Træets Axe eller Cen- 

 trum; fra dette Indgangsror udgaar saa enten fra den 

 ene eller fra begge Sider enkelte eller flere Larvegange, 

 der enten løbe parallelt 'med Aarringene, og derved 

 blive mere retvinklede fra Indgangsrøret, eller ogsaa 



