98 



woro ütbögde wid ingången liksom med en kart 

 osteocolla.« 



»Wäggbien« og »Stenhumlen« hore sammen som 

 Han og Hun til denne vor Art, Anthophora parietina. 

 Beskrivelsen passer ganske paa Hannen, hvorhos der 

 jo ogsaa siges om den, at den mangler Braad. At 

 Stenhumlen er Hunnen, vide vi deraf, at det er den 

 eneste af vore Bier, der bygger det lange Rør udenfor 

 Reden. Thomson har ogsaa i sin »Hymenoptera Scan- 

 dinaviæ« henført den ovenfor omtalte Bi til A. parietina. 

 Forskellen mellem Kønnene er, som det fremgaar af 

 den af Linné brugte Sammenligning, meget stor, og kun 

 ved at træffe Dyrene i Parring vil man indse, at denne 

 slanke Bi, der i Skikkelse ligner Honningbien, er Hannen 

 til den plumpe Hun, der, løst set, har Humlebiens Bygning. 



Efter Linné omtaler Fabricius, Entom. syst. T. 2. p. 

 323 (1793), Hunnen under Navn af Apis parietina , medens 

 Hannen var ham ubekendt, og først Latreille omtaler 

 de to Køn og adskiller tillige Arten som en særegen 

 Slægt under Navn af Anthophora, Ann. du Museum 

 d'hist. nat. Tom. III, p. 258 (1804). Latreille nævner 

 Reaumurs Undersøgelse af Vespa muraria, omtaler, men 

 kun løselig, det udenfor hængende Ror og giver en lidt 

 udførligere Beskrivelse af Gangen inde i Muren samt 

 af Maaden, hvorpaa Bien lukker den. Han siger: »Et 

 cylindrisk Hul af en Diameter lidt større end Insektets 

 Krop, afrundet i Bunden, jævnt afglattet, som om det 

 endog var overtrukket med en Fernis, i sin bageste 

 Del tilstrækkeligt dybt til at rumme en Larve, ofte to : 

 det er Frugten af disse Insekters første Arbejde. Naar 

 dette Rum er dannet, lægge de deri en bestemt Mængde 

 Stof, bestaaende af Blomsterötov klæbet sammen med 

 en Smule Honning, tjenlig til Fode for Anthophora- 

 larven ; Ægget, hvoraf Larven skal komme frem, lægges 



