103 



efter mange Forgreninger mundede ud i en lang, tvær- 

 stribet Udførselsgang; de to Udforselsgange forenede sig 

 atter til en fælles, bred, tværstribet Gang, der udmundede 

 langt foran i Fordøjelseskanalen i Mentums Overside. 

 Det andet Par Kirtler er jeg noget i Tvivl om. Jeg har 

 engang set disse Kirtler strække sig gjennem hele Thorax 

 Længde, i Rummet mellem de store Flyvemuskler, som 

 et bredt, mælkefarvet Baand med fine, hvide Korn i, 

 endende med en smallere Gang oppe ved Hovedet. Jeg 

 kunde imidlertid ikke komme længere med det Præ- 

 parat, jeg havde, og maatte samme Dag rejse bort; da 

 jeg efter nogen Tid kom tilbage, var det mig umuligt 

 at finde en eneste Bi. Jeg maa saaledes lade staa hen, 

 hvad dette Organ egentligt er. Rimeligvis er det en 

 Kirtel, men om den er selvstændig eller deler Udførsels- 

 gang med 1ste Par, ved jeg ikke. At det skulde være 

 Beholderen troer jeg ikke. De malpighiske Kar sade 

 i stort Antal paa Overgangen fra Chylusmaven til 

 Tyndtarmen. 



Æggestokkene, jfr. Tab. II. Fig. 7, bestaa hver 

 af 3 Æggerør, der i deres Spidse ere forenede og des- 

 uden forbundne indbyrdes foroven ved et fint Baand. 

 Hvert Æggerør rummede 2—3 Æg, 2 — 3 mm. lange, 

 hvide, svagt buede. De korte, tykke Æggeledere forene 

 sig snart til en kort, bred, fælles Æggegang, der i sin 

 højre Side optager det af Leon Dufour beskrevne Se- 

 cretionsorgan. Kalkkirtlen, jfr. Tab. II. Fig. 7, som i 

 optager den allerstørste Plads i Bagkroppen. Efterat 

 have fulgt langs med den højre Side af Bagkroppen, 

 bøjer Kirtlen sig rundt foroven og gaar over Fordøjelses- 

 kanalen, paa dette Sted næsten naaende op til Bag- 

 kroppens øverste Del; derpaa gaar den langs ned med 

 venstre Side, som den følger lige ned til dens yderste 

 Spids, og staar her ved Trachéer og Muskelbaand i 



