104 



Forbindelse med det Braadpartiet omgivende ^luskelvæv. 

 Tager man Fordojelseskanalen bort og lægger Kirtlen 

 fri, viser den sig paa sin indvendige Side at bestaa af 

 et langt Rør, der i sin nedre Trediedel udsender ud i 

 Bagkroppens Sider et stort Antal tykke, grove, i Enden 

 afrundede Ror. der ere slyngede stærkt ind mellem 

 hverandre. Paa den midterste Trediedel udsender Ka- 

 nalen ingen Ror. men udvider sig her stærkt og er af 

 en flad, bred. baandagtig Skikkelse; Udvidelsen har saa- 

 vel som hele Kanalen en stærkt granuleret Bygning. 

 Foroven gaar den brede Flade atter over i en stor 

 Mængde sammenslyngede Ror. der ganske have sanmie 

 Bygning som de. der udgik ved Kirtlens Begyndelse. 

 Sprættes et Stykke af Kanalen eller af den midterste 

 Udvidelse op. viser Partiet sig at bestaa af to Vægge, 

 der ligge tæt op til hinanden, ladende dog noget Rum 

 tilbage imellem sig. Da hele Kirtlen er blod og elastisk. 

 maa dette Rums Volumen kunne forandres. Væggene 

 vise sig. sete under stærk Forstørrelse, at bestaa af 

 smaa. fortykkede Partier, der ere forbundne indbyrdes 

 ved tyndere membranagtige Dele. Hele Kirtlen om- 

 spændes af Trachéer, og til hver af disse fortykkede 

 Partier i Væggene, gaar der en fin Trachestamme hen, 

 der atter deler sig i yderst fine Trachéer. De mellem- 

 liggende tyndere Dele have ikke denne fine Trachébyg- 

 ning. De fra den nederste Del og fra Spidsen U(i- 

 gaaende Ror modtage vel Trachéer, men deres Væv har 

 ikke en saa udpræget Bygning, idet Forskellen mellem 

 fortykkede og tynde Partier ikke træder saa tydehgt 

 frem. Det afvigende i min og Leon Dufours Beskrivelse 

 skyldes rimeligvis tildels den Omstændighed, at hver af 

 os har havt sin Art at anatomere, han A. pilipes, jeg 

 A. parietina. Man vil dernæst af det ovenfor citerede 

 Stykke se, at Dufour selv betragter sine Undersøgelser 



