113 



Spyttet havde en anden Anvendelse end dets Indflydelse 

 paa Foden. Deres Udforselsgang udmunder meget langt 

 foran i selve Mentura. Derved vilde da det være opnaat, 

 at Spyttet kunde finde sin Anvendelse, uden at komme 

 i Beroring med Vandet. Bien vilde altsaa kunne aabne 

 for Spyttet og fugte Gruskuglen paa samme Tid, som 

 den lukkede for Vandet, derpaa krybe ind i Gangen, 

 lukke for Spyttet, lade Vandet passere og dermed blod- 

 gore Muren. Er dette rigtigt, vilde man tillige have en 

 Forklaring af St. Fargeaus liqueur visqueuse. 



Roret opnaar en Længde af henved 2 Tommer. 

 Medens det, som Odynerus bygger, er lige tykt overalt 

 og af en fin, gittret Bygning, er Vægge-Biens meget 

 tykkere ved Grunden, og Benævnelsen gittret passer ikke 

 vel paa det. Gruskuglerne ved Grunden ere klæbede 

 tæt sammen, og Roret er her en kompakt Cylinder, men 

 længere ude vil man i Alm. se 3 — 4 næsten aldeles 

 aabne Linier skiftende med ligesaa mange sammenklæ- 

 bede Strimer, hvor Gruskuglerne ligge saa tæt op til 

 hverandre som muligt. Det har altsaa ikke, som Odyne- 

 rus', smaa fine Knappenaalshuller over hele sin Over- 

 flade. Nu og da forbindes nok de 4 Strimer med en 

 enkelt Kugle, hvorved noget grovt gittret kan fremkomme. 

 Som hos Odynerus er det glattet jævnt paa Indersiden, 

 men er vatret paa Ydersiden. Vinklen, det danner med 

 Muren, er yderst forskellig. Naar det var langt nok. 

 saas Bien komme hen til Indgangen og kaste de udgra- 

 vede Gruskugler væk. 



Gangen inde i Muren opnaar en Længde af -1 — 5 

 Tommer. Den er glat, lige bred overalt og afrundet i 

 sin nederste Del. Äledens den forreste Del af den, o: 

 den Del, der er imellem sidste Gelles Laag og Yder- 

 muren, i Alm. er vandret, er den bageste Del, hvori 

 Cellerne ligge, mer eller mindre lodret, aldrig vandret : 



Eatomol. Medd. 2. B. 3. H. S 



