155 



udvikling. Dette sidste lykkedes kun med et enkelt 

 Exemplar, da alle de ovrige Edderkopper hurtig vaktes 

 til Live igjen alene ved den Rystelse, Undersøgelsen af 

 Materialet medførte. Dagen efter at de vare indsamlede, 

 vare de lige saa livlige og havde samme Vanskelighed 

 ved at kvæles i Spriten, som friske Exemplarer. En 

 ringe mekanisk Pirring var allerede tilstrækkelig til at 

 vække dem. Kun Bagkroppens Forbindelse med For- 

 knoppen syntes at bevare en Svækkelse, der rimeligvis 

 skyldes Hvepsens Bid i den tynde Stilk, da Bagkroppen 

 hang mat og slæbende ned til den ene Side. 



Naar man gaar i Sandet og træder tæt ved 

 en af disse Hvepses Reder, vil det tørre Sand skride 

 ned; den bedøvede Edderkop, som har ligget tæt under 

 Overfladen, vil da let blive afdækket, og denne Forstyr- 

 relse alene er maaske endog tilstrækkelig til at vække 

 den af den bedøvede Tilstand, som kun uforstyrret Ro 

 og maaske Mangelen af Lys formaar at vedligeholde I 

 et saadant Tilfælde kan man da let igjen faa at se, 

 hvad Karsch iagttog, en frit omlobende Edderkop med 

 hængende Bagkrop og med en ung Pompilus-Larve 

 hæftet paa den højre Side af Bagkroppens Ryg, ganske 

 saaledes som Karsch omtaler det ved sit Fund. 



2. Polysphincta. 



Der findes i Literaturen ikke faa Meddelelser, saavel 

 fra ældre som nyere Tid, om at man har fundet 

 mindre, frit omløbende Edderkopper med en lille mad- 

 dikeagtig Larve fæstet udenpaa Bagkroppen. I Europa 

 er det bl. a. iagttaget af De Geer, Walckenaer, Blackwall, 

 Westwood, Laboulbéne, Snellen van Vollenhofen og 

 Brischke; i et Par af disse Tilfælde er det lykkedes at 

 faa Larven fuldt udviklet og at klække Insektet, en 



