160 



virkelig at bestaa af tre tydelige Larvehude samt den 

 revnede og udbredte Ægskal. Disse 4 Hude laa lejrede 

 oven over hverandre saaledes, at deres Bagrande om- 

 trent faldt sammen. Den unge Larve sidder altsaa 

 fæstet ved Ægskallen, og dette Fæstepunkt forandres 

 ikke under hele Udviklingen. Alt som den voxer, 

 strækker dens Krop sig længere og længere hen mod 

 Edderkoppens Bagkropsspids. medens dens Bagende ikke 

 skifter Plads. Idet Huden ved Hudskiftet revner langs 

 Ryggen, glider den ned langs Siderne og trækker sig 

 sammen til at danne et nyt Lag i den omtalte lille 

 Plade under den bageste Del af Kroppen. 



Larven var næsten fuldvoxen; Halvpuppens Øjne 

 og Folehorn vare allerede dannede, saa at den sikkert 

 havde ét, det sidste, Hudskifte tilbage, det, ved hvilket 

 Forpupningen foregaaer Herefter skifter den altsaa 4 

 Gange Hud. 



Der er ingen Tvivl om, at denne Larve, ligesom 

 Blackwall's, tilhører Polysphincta carbonator Gr. I Mu- 

 sæets Samling af danske Insekter findes et betydeligt 

 Materiale af denne Art, som varierer aldeles paafaldende i 

 Størrelse, og deriblandt et Exemplar (Han), som er stukket 

 paa Naal sammen med et aabent Kokon-Spind med en 

 tør, indskrumpet Edderkophud hængende ved, etiketteret: 

 »Larven paa en Aranea«, og er klækket af Chr. Drewsen. 

 Arten er taget hos os in copula af Dr. F. Meinert i 

 Dyrehaven den 29. 6. 58, en stor Hun med en over- 

 maade lille Han, Disse Angivelser, Larven i Maj, In- 

 sektet i Juni, stemme overens med Blackwall's, og vi 

 maa vel antage 2 Generationer ogsaa hos os. 



At Arterne af Slægten Polysphincta alle skulle 

 være saadanne Ektoparasiter paa Edderkopper, er der 

 ingen Sandsynlighed for; indtil videre vides det med 

 Sikkerhed kun om P. carbonator Gr., P. dictynæ How., 



