170 



og som jeg derfor antog, vel kunde fortjene en nærmere 

 Undersøgelse paa selve Dyrene. 



Jeg henvendte mig derfor gjennem Bestyrelsen af 

 »Store nordiske Telegraph-Selskab«, som alt tidligere 

 havde viist stor Forekommenhed mod de danske Sam- 

 linger og Videnskabsmænd, til en af dette Selskabs 

 Embedsmænd i Japan, og i Oktober forrige Aar (1888) 

 havde jeg den store Glæde at modtage fra Hr, Super- 

 intendant Chr. Kragh i Nagasaki en Sending derfra 

 Landet saavel af et større Antal Maddiker, som af et Par 

 Imagines og Pupper, samt endelig 2 Præparater, det ene 

 en heel og holden, voxen Silkeorm med det ene Spirakel 

 omgivet af en mørk, sortagtig Plet, det andet en op- 

 skaaren Silkeorm med en skaalformig Fortykkelse paa 

 den indvendige Side af Kroppen, og en Maddike stikkende 

 med største Delen af sin Krop ud af denne Skaal. 

 Det maa være mig herved tilladt paa dette Sted at 

 udtale min oprigtigste Taknemmelighed for denne Vel- 

 villie fra Hr. Kraghs Side; at Hr. Kragh det følgende 

 Aar yderligere viste sin store Tjenstvillighed, ved at 

 sende mig en ny Sending fra Japan, vil jeg i det Følgende 

 faae Leilighed til at omtale. 



Hvad der meest interesserede mig i den første 

 Sending, var den uopskaarne Silkeorm, der var fæstet 

 med den ene Side paa en Glasplade, og paa den anden, 

 frie Side fremviste en stor Plet omkring det ene af 

 første Par Bagkrops-Spirakler. Jeg klippede nu med 

 Forsigtighed Silkeormen op, og fandt ganske rigtigt en 

 12 mm. lang, tyk Maddike liggende mellem Silkeormens 

 Hudskelet og Tarmkanal, men iøvrigt saae jeg ikke nogen 

 Skaal, som Maddiken skulde have ligget i med Enden 

 af Bagkroppen, og heller ikke udgik Maddiken fra, end- 

 sige var befæstet til Spiraklet eller Stigmaet med den 

 sorte Plet. Nei, Maddiken laa ganske frit, kun ligesom 



