178 



diken allerede havde forladt Tracheen, da dens Vært 

 blev skaaret op, og først senere var puttet derind. 



løvrigt kunde det ogsaa være meget rimeligt, at 

 Silkeormens Overgang til Puppe kunde tilskynde Maddi- 

 ken til at forlade Tracheen, naar denne blev brudt los 

 fra sin Forbindelse med Spiraklet, men de 3 eller 4 

 Tilfælde, som er mødt mig, med Maddikens fortsatte 

 Hvile i Tracheen viser, at denne Overgang ikke nød- 

 vendigviis jager Maddiken paa Flugt. Ogsaa Maddikens 

 eget Hudskifte kunde vel tænkes at bevirke eller ialtfald 

 at fremskynde Flugten, men de mindste Maddiker af 

 3,8; 4; 5 og 5,5 m. m. Længde, og med yderst simple 

 Spirakelplader med kun 2 Par lyse Felter, (»Spalter« jfr. 

 Fig. 1 — 3), som jeg overhovedet har truffet paa, fandtes 

 alle udenfor Silkeormens Tracheesystem, fjernt fra dens 

 Spirakler, medens paa den opskaarne Silkeorm Maddiken 

 fandtes at være meget stor, 13 m. m. 1., og i sidste 

 Hudskifte, med den gamle Larvehud ikke heelt afskudt; 

 dog stoler jeg ikke rigtigt paa det her omtalte Præ- 

 parats Naturtroskab. 



Det store Antal Maddiker i alle Størrelser fra 

 3, s — 14 m. m. har givet mig god Leilighed til at studere 

 Spirakelpladernes Udvikhng, og jeg har ogsaa afbildet 

 3 eller 4 forskjeüige Typer af disse Organer^ af hvilke 

 de 3 første repræsentere ligesaa mange Larvestadier, 

 nemlig andet til fjerde eller sidste; thi jeg antager, at 

 forste Larvestadium er uden Spirakelplader eller i det 

 Høieste kun har ganske smaa Plader med et enkelt 

 klart Felt i Midten. Andet Stadium, Fig. 2—3, har 

 da et Par meget smaa, runde, svagt gule Spirakelplader, 

 af hvilke hver i Midten har to korte, forholdsviis brede, 

 i Randen takkede, klare Felter, med bagved hggende 

 Luftgange eller Gallerier, de saakaldte Spalter. Tredie 

 Larvestadium, Fig 4, har større og sværere Plader med 



