192 



man let den Risico, at de sikkrede, o: de dræbte. Larver 

 ikke alle hore til samme Art, som de sparede og senere 

 klækkede. At troe at kunne spare sig Klækningen, naar 

 man finder Larver og Imagines,' har ofte og vil frem- 

 deles ofte fore til de sørgeligste Vildfarelser; og kun 

 sjeldent er der en saadan Mængde af Dyret i dets for- 

 skjellige Udviklingstrin og med saa mange Overgange i 

 Udvikling og Modning, at det maa kunne siges at være 

 tilstrækkeligt til fuldt ud at constatere Images' Forbin- 

 delse med Larven, o: til at bestemme Arten. 



Dog der er endnu et Middel til at constatere Ud- 

 viklingen paa, men som jeg troer hidtil er blevet heelt 

 forsømt af de allerfleste Entomologer, og som jeg der- 

 for her skal gaae lidt nærmere ind paa, nemlig de af- 

 skudte Larvehude. At dette Middel kan bruges 

 med Held, kan jeg bevidne af egen Erfaring, eftersom 

 jeg i en lang Aarrække har benyttet det under mine 

 Indsamlinger og Studier af Billelarver, og jeg tør vel 

 uden at beskyldes for Ubeskedenhed henvise hertil, da 

 største Delen af det Materiale, som har tjent Prof. 

 Schiödte til undersøgelse, skyldes mig, og som Beviis 

 paa Nytten af dette Middel skal jeg kun omtale et Par 

 Exempler blandt mange, saasom Haliplus, Hyphydrus 

 og Loricera. Saaledes kjendte baade Schiödte og jeg 

 meget vel den langstrakte, pinddannede Haliplus-Larve, 

 men at L9,rven henhørte til denne Slægt blandt Vand- 

 kalvene eller overhovedet til Vandkalvenes Famihe, 

 derom drømte vi ikke; og det var først, da jeg havde 

 hjembragt en Puppe med Larvehud, og der saa af denne 

 Puppe fremkom en Haliplus, det med eet Slag ved Be- 

 tragtning af Larvehuden blev tydeligt, hvorhen den os 

 saa vel kjendte Larve borte hen. Haliplernes Larve- 

 stand var indtil da ganske ukjendt, og først efter 

 Schiödte, og deelviis støttende sig paa ham, har Gernet, 



