207 



meget lig, det var jeg ikke i Tvivl om. I Anmærkningen 

 til Diagnosen af Ly mantor sepicola, der begynder saa- 

 ledes: »Obs. Cum hac specie, quæ ad similitudinem 

 Dryocoetae coryli (mihi ignoti) proxime accedere vide- 

 tur — — «, I. c p. 70, gav jeg ogsaa en tydelig Anvis- 

 ning paa, at det maatte være denne, Ly mantor sepi- 

 cola nærmest maatte sammenlignes med. 



Fra Eichhoff modtog jeg da ogsaa et Brev dateret 

 Chateau Salins ^^/i 89, hvori han skrev, at han ved 

 at gjennemlæse min Text og yderligere sammenhgne 

 min Afbildning med Dryocoetes coryli (af hvilken 

 Art han besidder et Originalexemplar, givet af Per- 

 ris selv) , følte sig overtydet om , at Dryocoetes co- 

 ryli og Ly mantor sepicola vare identiske; men han 

 meddelte ogsaa, at han havde gjort Præparater af An- 

 tennen til mikroskopisk Undersøgelse, og at disse viste 

 fuldstændig Overensstemmelse med min Afbildning af 

 samme, saa han ligesaa vel var enig med mig i, at den nye 

 Slægt maatte blive staaende, da coryli ikke kunde hen- 

 føres til Slægten Dryocoetes paa Grund af dens af- 

 vigende Antennebygning. Tillige gjorde han opmærksom 

 paa, at D. aceris Lindem, ogsaa maatte henføres til Ly- 

 mantor. Desuden modtog jeg fra Eichhoff et Par Expl. 

 af coryli, sendte til Sammenligning; de viste sig at 

 tilhøre den Art, jeg har kaldt L. sepicola. Prof. Nitsche 

 fra Foratskolen i Tharand underkastede ogsaa et af 

 Skolens som coryli opstillede Exemplarer en Under- 

 søgelse; Antennebygningen var den samme som paa vor 

 Art; men for yderligere at faa Identiteten konstateret, 

 sendte jeg ham efter hans Anmodning et Par Exem- 

 plarer til Sammenligning, hvilke efter hans Meddelelse 

 viste sig at tilhøre samme Art; og da jeg tiUige fra 

 anden Side i Tydskland har faaet Dyret tilsendt, er der 

 ingen Tvivl om, at Artsnavnet sepicola maa vige, og at 

 Dyret altsaa maa hedde Lymantor coryli Perr. 



