132 
kun indsamlet Oldenborrelarver — næppe kunde være 
kommet andenstedsfra end fra Oldenborrelarverne. 
Tøndepuppen fra Kallehave leverede i Slutningen 
af Juni en Flue, som viste sig at være Dexia rustica 
(Fabr.), og den samme Flueart kom i de samme Dage ud 
af de 8 Pupper fra Tølløse (den niende Puppe var død.) 
Exemplaret fra Kallehave er en 2; af Tollose-Exemplarerne 
er de fire Hanner, de fire Hunner; Hunnerne kom sidst 
frem. Formodningen om, at Tølløse-Pupperne stammede 
fra Oldenborrelarverne, blev saaledes fuldkommen be- 
kræftet. !) 
Dexinerne er en Gruppe af de calyptrate Musciders 
store Afdeling; ligesom de beslægtede Tachiner har de 
»Machrochæter« paa Bagkroppen, men adskiller sig fra 
Tachinerne ved, at Antennebørsten er haaret (lige til 
Spidsen.) Larverne er kun lidet kendte, selve Slægten 
Dexia’s endog slet ikke beskrevne, hvorfor jeg i det 
følgende giver en Beskrivelse af de foreliggende Larver. 
Af mine Larver maaler den største — den, der 
fandtes alene i en Oldenborrelarve — 19 mm; den er 
dog maaske lidt udspilet. De andre, som alle er lidt 
sammentrukne, maaler c. 15 mm. Legemet er pølse- 
formigt, noget tilspidset henimod Forenden; ogsaa den 
bageste Ende er noget afsmalnet, den skraat opad 
vendende Flade, hvorpaa de bageste Spirakler findes, er 
lille. Legemet bestaar af 12 Led, af hvilke det første 
(Hovedet) er meget lille; det bærer et Par ganske smaa 
Antennevorter, som hver er forsynet med to ganske 
korte Sansehaar (hvad Brauer kalder »ocellenartige Chitin- 
ringe«). I Munden sidder de to sædvanlige Chitinkroge, 
1) For at fuldstændiggøre Listen over mit Materiale vil jeg 
endnu nævne, at jeg den 7. Juli i en større Glasbeholder, 
hvori jeg holdt en Del Larver fra Kallehave (og intet andet), 
traf et Exemplar af Dexia rustica, en 6, 
