Yngleforhold hos Spercheus emarginatus. 
Af 
Will. Schlick. 
Fra en af mine Excursioner til Damhusmosen i For- 
aaret 1878 havde jeg hjembragt en Del Odontomyia- 
Larver, som jeg vilde klække, og derfor satte i et Cv- 
linderglas fyldt med Vand og nogle faa Vandplanter. 
For at faa lidt Liv i Vandet satte jeg en enkelt Sper- 
cheus emarginatus, der havde været mellem det sigtede 
Opskyl, ned til dem. En Dag opdagede jeg, at den 
havde faaet Æggesæk under Bugen, og nogen Tid der- 
efter mistede den samme igjen. Æggesækken, der var 
hvid og meget lignede Edderkoppenes, laa tom paa 
Vandets Overflade, og en Mængde smaa, veevre Spercheus- 
Larver krob muntert om i Vandet, spadserende paa 
Undersiden af Vandskorpen, eller langs Siderne af 
Glasset, gaaende tilbunds eller stigende opad, entrende 
op eller nedad Planterne, kort sagt bevægende sig over- 
alt, hvor det convenerede dem, dog altid i samme ad- 
stadige Tempo. Det var den 20. April, at Larverne 
kom frem, og deres Antal var omtrent 80. 
Den 2. Mai dernæst blev jeg meget forbauset ved 
at see, at den samme Spercheus-Hun, som havde faaet 
