84 
stødende sammen med deres Rodende og divergerende 
bagefter, liggende saaledes bagved Mellemtarserne og 
indenfor saavel disse som Bagtarserne. Dyret hviler 
påa alle tre Par Been, og Kroppen rører ikke 
ved Vandfladen, ja Kroppen er eller kan være saa 
høit hævet over Vandet, at et Dyr af en Størrelse som 
en halvvoxen Velia rask væk kan sées at fare hen 
under Bugen paa Hydrometraen (H. aptera). 
Vandløberne staa altsaa med deres sex Been frit 
opreist paa Vandet baaren af Vandskorpen; men Dyrets, 
og da navnlig det fuldvoxne Dyrs og de større Arters 
Vægt er såa betydelig, at Vandskorpen ikke kan bevare 
sin horizontale Plan, men der dannes en temmelig dyb, 
aflang Skaal eller Fordybning for hvert Been. Skaalenes 
Længde eller deres store Diameter svarer til Længden 
af den Deel af Benet, hvormed de hviler paa Vandet, 
altsaa til Længden af Tarserne paa Forbeen og Mellem- 
been og til Tarser og Skinnebeen paa Bagbenene, og 
deres Brede eller lille Diameter omtrent til Halvdelen 
af den store Diameter. Naar man først er blevet op- 
mærksom paa disse Skaale, falde de let i Øinene, naar 
man seer Dyrene staa roligt paa Vandet, eller seer dem 
bevæge sig henad dettes Overflade, hvad enten de nu 
drive for Strøm eller Vind, eller de bevæge sig fremad 
med de sædvanlige roende Tage. . 
Bevægelserne paa Vandets Overflade ere nemlig 
tre Slags, enten drivende, eller roende, eller ogsaa 
springende. 
Den drivende eller påssive Bevægelse finder stadig 
Sted hos de Arter, som opholde sig paa Bække og Aaer, 
altsaa paa flydende Vand, og for ikke at blive drevet 
for stærkt med, seer man dem gjerne søge hen til 
Bredderne eller Indvige af Bækkene, hvor Strømningen 
er mindre voldsom. Men ogsaa paa stillestaaende Vand 
kan Vind og Blæst og den derved fremkaldte Bølgegang 
