117 
Vingedeekker danner; dog herom synes nærværende Til- 
fælde at maatte kunne give Oplysning, uagtet det paa 
den anden Side maa indrømmes, at det ikke er nogen 
naturlig Maade for en Carab at ende paa, efter Døden 
at blive lufttørret og faae en Naal stukket gjennem 
Vingedække og Hudskelet. Dette maa saameget mere 
fremhæves her, som Vingedækker og Bagkrop sikkerligt 
bindes stærkere sammen ved den gjennemstikkende 
-Naal, og derved den naturlige Udgang af den lukkede 
Skal eller Æske klemmes stærkere sammen; ja denne 
Omstændighed synes netop i dette Tilfælde at have 
voldt Fluernes Død, idet de nok kunde komme ud med 
Hovedet, men det tykke, faste Bryststykke ikke har for- 
maaet at passere den snævre Spalte. 
Det var tydeligt, at Fluerne havde søgt ud mellem 
sidste Bugskinne og Vingedækkernes Bagrand, men om 
de vare trængte frem over eller under sidste Rygskinne 
af Bagkroppen. var ikke til at afgjøre uden videre. 
Caraben blev derfor opblødt, og Bagkroppens Bug- 
skinner boiede ned, og nu saaes tydeligt, hvorledes 
Fluerne sadde i Klemme med Bryststykket mellem sidste 
Bugskinne og sidste Rygskinne. Larverne, som efter 
Drewsens Beretning maa have ligget med Hovedet for- 
efter, have altsaa vendt sig i Carabens Krophule før 
Forpupningen, men den ene af Pupperne maa sandsyn- 
ligvis være kommet til at ligge paa Ryggen, da den ene 
af Fluerne hår Hovedets Underside vendt opad. Ingen 
Del af Puppecoconerne stak frem mellem de 2 Skinner, 
hvilket viser, at Larverne have ladet sig noie med at 
vende sig og ikke søgt at hjælpe Fluerne paa Vei, og 
disse have derfor været nødt til ikke blot at aabne 
deres egen Cocon, men ogsaa at søge at sprænge sig 
Vei mellem de 2 Skinner, hvortil de utvivlsomt maa 
have brugt deres store Pandeblære. 
Entom. Medd. H. 3. 
[0 0) 
