135 
former, de tunnelbyggende Crabronid® og de nedgravende 
Sphecidze og Pompilide, Disse forskjellige Hvepse ind- 
fange som Regel et Bytte, lamme det og indbringe det 
enten enkeltvis eller flere samlede i et Bo, som de ud- 
grave enten med deres Kindbakker eller med deres For- 
ben; men Byttet, hvad enten det nu er en Bille, saa- 
som en Buprest eller en Curculion, eller en Flue, saa- 
som en Scæva eller Syrphus, eller en Tæge, saasom en 
Aphis, lever frit i Luften paa Blomster eller Blade og 
bortslebes af Hvepsen ofte lange Strækninger, inden 
det anbringes i Boet. For Gravehvepsenes Vedkom- 
mende er det nu ikke de snyltende Larvers Form og 
Optræden, som volder Vanskelighed, men derimod Byt- 
tets, det er Oldenborre-Larvens Forhold, idet denne Larve 
angribes af den indtrængende Fjende, strax belagges 
med dennes Æg, men derpaa lades i Ro, ikke bortslebes 
af Fjenden. Endelig have vi en lille Række af Slægter, 
som staae Gravehvepsene nær, men som oftest samles 
i et Par Familier, Mutillidæ og Scoliadæ, eller forenes 
til en fælles Familie, Heterogyna. Af disse Slægter vides 
Myrehvepsene, Mutillerne, at snylte i Humleboer, af 
hvilke man oftere har seet dem fremkomme; Maaden, 
hvorpaa de leve her, er ikke ganske sikker, men sand- 
synligt er det, at deres Larver udsuge Humlernes Larver 
og Pupper. Slægterne Methoca og Myrmosa ere temme- 
lig smaa, svage Dyr, hvis Hunner, der ere vingeløse lige- 
som Mutillernes, navnlig ere ganske smaa (langt mindre 
end Hannerne) og svage, ude af Stand til at udføre det 
Arbeide som forlanges af et Dyr, som skal grave sig en 
Fod eller. ialtfald adskillige Tommer ned i Jorden for 
at søge sit Offer; ogsaa ere de her omhandlede Hyme- 
nopter-Larver allerede for store til at kunne henføres 
til disse Slægter, som iøvrigt af Thomson angives som 
»møjligen« levende parasitisk hos Apiarier, der heller 
ikke forekommer paa Græs- eller Ploiemark. Den fjerde 
gt 
