136 
Slægt, Sapyga, hvoraf vi have 3 Arter, ere vel større 
og kraftigere Dyr, men de angives af Thomson at leve 
påa Insekter, der leve i Træ (efter Cand. Schlick’s For- 
klaring træffes en af Arterne, S. quinquepunctata, svær- 
mende op og ned ad Vægge, for der åt anlægge deres 
Bo eller søge deres Bytte). Tilbage staaer kun en 
femte Slægt, Tiphia, som der her kan være Tale om, og 
om dens Levemaade vides hidtil intet, kun træffes, den. 
navnlig Hunnen, af og til i større Antal sværmende paa 
Blomster, og Dr. Bergsøe, som har truffet den paa Lol- . 
land, har berettet mig, hvorledes han fandt bemeidte 
Hun tilsølet af Ler og Jord paa Skuldre og Forben, 
et Forhold, som jo synes at tyde paa, at Hvepsen nvs 
havde gravet i fugtig og leret Jord. - 
Af de nord- og mellemeuropæiske Hvepse, hvis 
Larveudvikling er bekjendt, er der da ingen, hvis Leve- 
maade passer med nærværende Larves, men heldigvis 
have vi fra Italien af Passerini en Fremstilling af en 
Hvepselarves Levemaade, som vel stemmer med vor 
Larves, nemlig Scolia-Larven. Det var i Aaret 1840, at 
Passerini skrev sin lille Afhandling, »Osservazioni sulle 
larve, ninfe, e abitudini della Scolia flavifrons,« og 1 
det folgende Aar, »Continuazione delle osservazioni 
nell’ anno 1841 sulle larve di Scolia flavifrons«. Til 
hver af Afhandlingerne horer en lithographeret Tavle i 
Quart, og tilsammen give de en smuk, fuldstændig 
Fremstilling af Scolia-Larven og dens Angreb paa dens 
Bytte, en Billelarve, og nærmere Larven til Oryctes 
nasicornis. Navnlig paa den sidste Tavle seer man 
hele Vaxten af Scolia-Larven ligefra Ægget af, Fig. 19, 
indtil den som fuldvoxen Larve har udsuget den hos- 
liggende Oryctes-Larve, Fig. 27. Scoliens Æg afbildes 
som stillet paa Spidsen og fastet i eller til Midten af 
fjerde, Fig. 19, eller tredie Bugskinne, Fig. 20, og paa 
de folgende Figurer sees Scolia-Larven at strække sig 
