142 
men det Dyr, som skulde have været Larven, var en 
typisk Halobatodes, og om Slægten Halobatodes paa- 
stodes det, ligesom om Halobates, at de vare fuldkomne, 
avledygtige Former. At denne Antagelse var. rigtig, 
havde jeg ogsaa fundet styrket ved mine egne Under- 
sogelser, og jeg havde saaledes, for ikke at nævne 
andet, fundet at saavel Halobates som Halobätodes 
havde de for Hemipter-Imagines characteristiske Stinke- 
kjertler. Sporgsmaalet stillede sig derfor, om begge 
Former ikke alligevel kunde høre sammen, idet den 
blandt Hemiptererne saa udbredte Dimorphisme maaskee 
her kunde tage denne Form. Nu maa det vel ind- 
rømmes, at Dimorphismen som oftest indskrænker sig 
til kortere eller længere eller, naar det gaaer meget 
vidt, til Tilstedeværelse eller Mangel af Vinger, men 
påa den anden Side kjendes ogsaa det Tilfælde, og det 
hos en Slægt af samme Familie, nemlig Velia, at 
Manglen af Vinger ikke staaer som ene Forskjel, men 
at der til den slutter sig en stærkere eller ringere Ud- 
vikling af Pronotum, idet dette hos den vingede Imago 
strækker sig længere tilbage over Mesonotum end hos 
den uvingede; men en saadan Dækning af Meso- og 
Metanotum som hos den ceylonske Form kjendes rigtig- 
nok ikke her. 
Støttende mig paa Forholdene hos Velia, navnlig 
Velia currens, tager jeg da ikke i Betænkning, at be- 
tragte disse to omtalte Tæger fra Ceylon som samme 
Art, men begge som færdige Former, og mener jeg, at 
man kan betegne den uvingede Form som en forma 
præmatura, det vil sige en Form, som i ydre Hen- 
seende ikke er kommet over eller synderligt over Larve- 
skikkelsen, men som er fuldt avledygtig; derimod mener 
jeg, at man ikke vel kan kalde den Imago, da der her- 
ved maa forstaaes den fuldendte, hoieste Skikkelse, som 
Dyret naaer til; men hos denne Skikkelse kunne Vinger 
a 
E 
