203 
adskillige Reder, som ere byggede i halvt-oprette 
Himbærstængler, der blive lagte ud om Foraaret. 
Dufour fandt dem kun i tørre Rubusgrene. Hunhvepsen 
vælger kun saadanne Stængler, som ligge fast, have en 
nogenlunde jævnt afbrudt Ende og et Marvrør af 5—6™™ 
Bredde. Den begynder med at udgnave Marven til 
en vis, temmelig forskjellig Dybde, fra et Par Tommer 
_ til over et Kvarter, hvorefter Cellerne bygges fra Bunden 
af Røret og udefter. Marven gnaves ikke helt af, men 
kun saa meget, at Roret bliver omtrent 5mm. bredt. 
Væggene blive ikke glattede, men vise Ujævnheder lige- 
som en netformig Tegning, der er Mærkerne af Hvep- 
sens Kindbakker. Da disse bevæges til Siderne, gaa de 
smaa Ophojninger paatvers af Roret og er uden Tvivl 
til Hjælp for Hvepsen ved Murearbejdet, idet Lermas- 
sen trænger ind i Ujævnhederne og derved faar bedre 
Fæste. Byggemateriaiet er Ler, der i Farven vexler 
fra graat til brunt, men i mine Reder er den brunlige 
hyppigst, og det er sikkert Mergel, der findes i Mængde 
i denne Egn (Helsingør), blandet med Sandkorn. Det 
æltes sammen med Hvepsens Spyt og stryges paa Rørets 
Vægge. Denne Masse bliver overraskende haard og 
fast, saa at der skal anvendes betydelig Kraft for at 
sønderbryde en Celle. Saaledes fandt jeg en Stængel, 
der øjensynlig havde ligget i flere Aar udsat for Regn 
og Sol og derved aabnet sig fladt ud, og desuagtet sad 
Cellerne godt fast i en Række efter hverandre, hele og 
ubeskadigede. Lermassen tapetserer tilsidst hele det 
indre af Røret og er klinet tæt og fast til dets Sider. 
Dette Lerrør begynder altid helt inde, men naar aldrig 
helt ud til Aabningen af Reden, saa at et længere eller 
kortere Stykke er bart. Det er 4mm. i Lysningen, og da 
Marvrøret er 5™™-, bliver selve Lervæggen omtr. 0,; mm. 
tyk. Arbejdet begynder med, at der lægges en Bund 
allerinderst, fast til Marven. Denne Bund er af Form 
