228 
er taget i Maanederne April til August, hyppigst i Juli 
og August. 
Anodus Nordm. Symb. Mon. Staphyl. p. 11 (1837). 
19. Morio Grav. — Staphylinus morio Gravenhorst, 
Coleopt. Micropt. Brunsv. p. 160. Ocypus morio Erich- 
son, Gen. Spec. Staphyl. p. 417; Jacobsen, Skand. Naturf. 
5. M. p. 686; Kraatz, Ins. Deutschl. II. p. 563. Anodus 
morio Thomson, Skand. Coleopt. I. p. 150. — Catal. 
Coleopt. Eur. ed. Ill. Staphylinus (Ocypus) edentulus 
Block. — Faa af vore Staphyliner variere saameget som 
An. morio; allerede Erichson, |. e., siger om den: »Variat 
statura majore minoreve, capite thorace magis minusve 
latiore, femine sæpius capite thoracem latitudine haud 
superante instructæ sunt.< Det er heller ikke sjeldent 
at finde smaa Individer, som adskille sig fra den genuine 
Form, foruden ved den ringere Storrelse, ved det ufor- 
holdsmeessigt lille, næsten runde Hoved, ved de kortere, 
smækkere, mindre lodne, næsten heelt røde Antenner, 
ved de mere udfladede, vinkelformigt udvidede Kind- 
bakker, ved Forryggens næsten parallelle Sider, noget 
tættere Behaaring og lidt stærkere Metalglands, samt ved 
lidt længere Vingedækker. Et saadant Sammentræf af 
Forskjelligheder, af hvilke navnlig Antennernes Farve og 
Form samt Forryggens Siders Parallellisme hos ikke eet 
men flere eller mange Individer maa fremhæves, kunde 
vel berettige til Antagelsen af en forskjellig Art, men 
paa den anden Side finder man ogsaa middelstore 
Individer, hvor disse Forskjelligheder mere eller mindre 
udviskes, saa at det kan være vanskeligt nok at hen- 
føre saadanne Stykker med Sikkerhed til den ene eller 
den anden Form; hvortil kommer, at begge Former 
kunne træffes påa samme Localitet. Af disse Grunde 
har jeg ikke vovet at opstille den lille Form som en 
