288 
ned, og Griflen ruller sig ind, saa at Adgangen til 
Blomstens Indre bliver fri for den meget spinkle Galmyg. 
Belggallen viser sig altid i langt større Antal og 
er saavel i det hele taget, som ogsaa af denne Grund, 
langt mere iøjnefaldende end Knopgallen. Den sidder 
som en — indvendig hul — Opsvulmning i Grunddelen 
af Bælgen, hvor der ingen Frø findes. Indvendig ere 
begge Slags Galler ens, ligesom graalig-laadne, saa 
at man skulde tro, at det hidrørte fra et Filt af Skim- 
meltraade. Hvorfra denne Beklædning virkelig stammer, 
kan jeg ikke oplyse, da jeg kun har undersøgt den 
makroskopisk. Sommergenerationen flyver i Begyn- 
delsen af Juli og aflægger sine Æg i de allerede dannede 
Blomsterknopper for det følgende Aar. Jeg formoder, 
at Æggene overvintre i disse. 
Som vi have set, nedsænker Galmyggens Hun sine 
Æg i vedkommende Planteorgan, Blomsterknoppen eller 
Frugtknuden, forinden dette begynder sin egentlige Ud- 
vikling, den raske Væxt. Der er heri en Overensstem- 
melse med Galhvepsene, idet ogsaa her Larvens 
Udvikling foregaar samtidig med Gallens Væxt, medens 
Gallen hos Bladhvepsene er fuldt uddannet, forinden 
Larven udklækkes af Ægget. Hos Bladhvepsene skyldes 
Gallens Dannelse altsåa udelukkende Moderdyret (ved 
en i Saaret indbragt Vædske?), og Larven finder Plante- 
vævet færdigdannet; hos Galhvepsene og denne Galmyg 
begynder Gallens Dannelse først, naar Larven udklækkes 
— ofte flere Maaneder efter Æggets Anbringelse — og 
dens fortsatte Væxt er afhængig af Larvens videre Udvik- 
ling. Forskjellen mellem Galhvepsene og Galmyggen 
synes nærmest at ligge deri, at Galmyglarven kun frem- 
bringer Deformiteter, men ingen stærk Nydannelse. I denne 
Forbindelse tror jeg at burde omtale nogle meget smaa, 
mangelfulde Blomster, som jeg et Foraar fandt i 
betydeligt Antal i de øvre Bladhjorner paa Gyvelén der, 
