292 
bleven overbevist om, at Entedon-Larverne i Slut- 
ningen af deres Liv tage tiltakke med Plante- 
saft, eller med andre Ord, at disse Entoparasiter ende 
som phytophage. De leve omtrent en Maaned i Balg- 
gallen (undertiden helt ind i September Maaned) og 
frembringe ved deres Sugen en Safttilstromning, der, 
foruden at holde Bælgen længere grøn og frisk, bevirker, 
at de selv voxe betydeligt. Deraf kom det altsaa, at 
jeg kunde finde indtil 10 veludviklede Pupper i en enkelt 
Galle, som de næsten helt udfyldte, medens Galmyglarven 
næppe kunde afgive Næring for Halvpartens fulde Ud- 
vikling. 
Dette Ernæringsforhold er ret ejendommeligt, men 
dog næppe enestaaende, idetmindste har jeg fundet en 
analog Iagttagelse af Giraud. Denne beskrev i »Verh. 
zool.-bot. Ges. zu Wien«, 1863, p. 1291—92, tab. XXIL, 
en Pimpla graminellæ n. sp., som lever i en Galle 
påa Triticum repens, der er dannet af dens Vært, 
Ochtiphila polystigma Mg. (?). Denne Larve dor 
meget tidlig, og den lille Pimplalarve æder da, efter 
Girauds Mening, Plantevaev [?] af Gallens Indre for at 
kunne naa sin fulde Udvikling. Der skal oftere vere 
iagttaget »Phytophager« blandt en anden Gruppe af Metal- 
hvepsene, nemlig Eurytominerne; men hvorvidt det i 
disse Tilfælde forholder sig ligesom hos Entodon (hvad 
der vel er det rimeligste), at de leve den forste Tid som 
Snyltere, berettes der intet om. Eurytominerne ere 
vistnok ogsaa alle »Galleboeres. _ 
