EMLÉKGESZÉD KÖRÖSI CSOMA SÁNDOR T.T. FELETT. 35 



nyos iparkodásaiban miitatott állhatatos szorgalom, mint kitüno elme- 

 beli tehetségek által. 



Egykori hivattatása még titok vala a' világ 's önmaga előtt, 's 

 habár kelet felé tekintve, honnan a* nap emelkedik, 's mint hallá, o'sei 

 jöttek, -.1 gyermekkebel kimondhatlan vágygyal telt is el, 's habár el- 

 dódeinek tetleiról hallva — mellyeknek emléke a' székely nemzet kö- 

 zött elevenebben fenmaradott - szive hatalmasabban dobogott, 's né- 

 ha egy titkos sejdítés, melly őt nehéz jövőjére inté, a* gyermeket rö- 

 vid gondokba merité: vágyainak nem vala biztos tárgya, sejditéseinek 

 hiányzott iránya még, 's korának játékai vagy kis foglalatosságai, mik- 

 nek hiv teljesítése már a gyermeket jellemzé, hamar szétoszlaták a' 

 gyönge felleget, melly szelíd derültségü arczát egy pillanatra elko- 

 morítá. 



De a* boldog gyermekkor nem tarthat soká annál, kinek nagy 

 feladás jutott; a' szív, melly egykor magas czélokért fog dobogni, nem 

 maradhat soká nyugodtan, 's az ösvény, mellyet követni hivattatása, már 

 jókor elválik a mindennapi élet" tág útjaitól, ott hol azok könnyűek 

 's virágozok még. így Körösink is még félig gyermekkorában érzé hi- 

 vatását. Csakugyan Hercpei Ádám' a' történet-tudományokban adott je- 

 les oktatásának , melly akkor az enyedi iíjúságot e' tudományra lel- 

 kesíté, kell-e tulajdonítani az ifjú kora ébredését — mint azt idősb 

 barátja Hegedűs hiszi — véletlen esetnek, vagy egy szónak talán, melly 

 akkor látszólag következés nélkül hangzott el, de melly a" gyermek" 

 szivébe termékeny magként esve erős gyökereket vert: ki tudhatná 

 ezt« — A' gyenge szálakat, mellyekből a végzet éltünk" változhatlan 

 fonalát szövi, nem ismeri senki ; elég tudnunk, hogy az óriási terv már 

 tizennyolcz éves korában támadott Körösink* szivében, 's hogy a' lelke- 

 sült ifjú már akkor két iskolatársával együtt Ígéretet tőn keresztűl- 

 utazva Ázsiát, felkeresni egykor népünk' elhagyott maradványait. 



Kik Körösit élte' ezen korában ismerek , még most is szeretet- 

 tel emlékeznek a' szelíd ifjúra, ki részt véve minden nemes érzelmeik- 

 ben, meleg barátsággal ragaszkodva társaihoz, állt ott közöltök. — 

 Magas terveit, mellyekről később annyival kevesebbet szólt, mennyi- 

 vel erősebb föltétellé váltak kebelében, csak kevesen ismerek. Mint 



5* 



