EMLÉKBESZED KÖRÖSI CSOMA SÁNDOR FELETT. 37 



magát, 's e' végett IS 19-ben tavasz' kezdetétől dszig hét vagy nyolcz 

 liónapot tűltutt Zágrábhan. 



Ezen útjában Hicso társunkat Kenderesy Mihály kormányszéki ta- 

 nácsnok segíté, ki neki nemcsak ez alkalommal száz forintot ajándéko- 

 zott, hanem egyszersmind, mig útja tart, évenkénti száz ft segedelem' 

 adására kötelezé magát ; — s bár milly csekélynek látszassék az magá- 

 ban, mi csak Körösink' takarékossága által válhatott fontossá: a' ha- 

 za' köszönetét érdemli azon férfiú, ki társunknak nehéz pályáján első 

 nyiijtá segéd kezét; ki az ifjút akkor midőn nagyszerií föltételei csak 

 ábrándoknak tartattak, midőn neve o' hazában ismeretlen vala 's párto- 

 lása senkinek dicsőséget nem szerezhete, el nem hagyá küzdései közt; 

 ki a' dicső vándornak első üdvözlé szándékát, első gerjesztő benne 

 azon meggyőződést, melly a' gyöngébbnek feltartására szükséges, de a' 

 szilárd 's elhatározott kebelnek is vajmi jől esik azon meggyőződés, 

 hogy valaki van, ki szándékaink' józanságát 's kivihetőségét átlátja, 's 

 ha czélunkat el nem értük is, azon részvéttel fogja hallani bukásunkat, 

 mellyel az emberek dicső csatában elveszett bajnok' sírját áztatják, 's 

 mellyet senki inkább nem érdemel, mint az, kit nemes törekvések között, 

 mielőtt sikerét élvezhető , ért el nehéz végzete. 



Zágrábból tél' kezdetén gyalog — mint az utolsó időkben gyakorlat 

 végett utazni szokott — szülőföldjére viszszatérve az egész telet majd 

 Enyeden , majd Szászvároson 's Kolosváratt tölte barátjai közt, még 

 egyszer — utolszor élve néhány hónapig azon hazában, mellynek emlék- 

 dús téréi fölött a' gyermek' keble honának lángoló szeretetében dobogott, 

 mellynek magas csúcsai hótakart méltóságukban a' székely' szivében an- 

 nyi kedves emlékeket ébresztenek. — Mind azon részvét 's érdek azon- 

 ban, mellyet személye honában gerjesztő, jóakaróinak tanácsa, 's barát- 

 jaiiiak kérései lelkének szándékát nem változtathaták meg, 's bármi jől 

 ismerhető is azon nyugott boldogságot, mellyet elvonva a' világ' zajá- 

 tól a' tudományok' mivelésében 's egy családi kör' csöndes tűzhelye kö- 

 rül élvezhetünk , bár mi tisztán itéle is a' már harmincz évet túl élt fér- 

 fiú — ki több mint tiz évi tudományos előkészületek után , az ábrándozó 

 gyermek' optimismusán rég túl vala — mind azon veszélyekről 's nehéz- 

 ségekről, mellyek őt czéljának kivitelénél várak: erős szivét semmi nem 

 tántorithatá meg fültételében, mellyhez őt nem önösség, vagy hiúság ha- 



