46 a' magyar tud. társaság' történetei. 



ség s viszontagság csak keményebbe aczéloztak, e" termékenyebb térek' 

 egyikén működik: ót magát mennyivel szebb dicsőség, a' bazát mennyi- 

 vel tübb üdv várta volna működései után!" 'S ők talán nem csalódnak, 

 kik így okoskodnak. Ki dicséret után vágyódik, az a' mindennapiság' 

 járt ösvényéről ne térjen el; maradjon ott a' poros úton, hol vele eze- 

 rek haladnak^ 's ha a' czélhoz, melly után ezerén fáradnak^ sebesebb 

 léptekkel közelíthet, a' körülte lihegő csoport bámulni fogja a' hatal- 

 mas járót, ki által megelőztctett 's kit ha utóiérnie nem, legalább kö- 

 vetnie lehet. — Az ember isteneiben is csak önképe' mását imádja, s 

 esztelennek vagy szörnyetegnek hirdeti azt, kivel magát összehasonlít- 

 nia nem lehet. — Kinek haszon kell, ki élvezni vagy legalább látni 

 akarja a' gyümölcsöket, meliyeknek magvait elhinté: szűkebb körök- 

 re szorítsa vágyait; csak ha kis czélokra irányozá, várhatja teljes sü- 

 ker az ember' munkásságát. Az út, mellyen Körösi haladt, nem az, 

 melly népszerűséghez , vagy haszon- 's élvezethez vezet. — De vájjon 

 csak a' pillanatnji méltánylat, csak a' haszon mellyel forinton- 's ga- 

 rasonként számolhatunk, mérlege tetteinknek? Ha úgy, akkor Leoni- 

 das' dicső halála balgaság; akkor mindazok, kik nagy igazságokért ko- 

 ruktól nem méltányolva, sót a' tömeg' gúnya közt vérzettek el — hasz- 

 talanul onták verőket. — Amaz midőn körülfogva a' persa hatalomtól ne- 

 mes vérét ontá, az ellent nem tarthatá vissza hazájától s látszólag hasz- 

 nosabban cselekszik, ha annyi bajnok kart a' hon' más csatáinak tart föl; 

 ezek korunk' eszméit vagy tévedésit védve, azon lelki erővel, melly 

 nekik csak üldözést szerze, tapsot 's dicsőséget víhatnak ki, 's mégis 

 ki kétkedik érdemeiken? Ki merné mondani, hogy ők nem jól csele- 

 kedtek ? 



Valamint a' hegypatak, melly szikláról sziklára omolva magas 

 vízesésekben a' völgybe száll, sebes árjaival a' hajót, melly rá biza- 

 tik , széttöri, s rohanásának óriási erejével malmokat nem hajt, midőn 

 hatalmas szavával a' teremtés' fönséges csodáit hirdeti , nem hasztalanul 

 zúgott le magas tetejéről: úgy vannak emberek kiknek hivatásuk, hogy 

 midőn nehéz pályájokon átfutnak — emberi természetünk' egész nagy- 

 szerűségét tüntessék fül. 'S nekik szép hivatás jutott ez életben, nem 

 csak tettekre, meliyeknek nagyszerű következéseit mindenki észreve- 

 szi , — az emberi nemnek szüksége van nagyszerű példákra is . hogy 



