152 a' MAG"yAR TUD. TÁRSA8ÁG'' TÖRTÉNETEI. 



V. 

 BESZÉD, 



MELLYEL 



a' m. academia' xiii-dik köz ülését, DEC. 26. 1844. 



MEGNYITOTTA 

 A' MÁSOD ELNÖE:, gróf SZÉCHENYI ISTVÁN. 



Tisztelt gyülekezet! Miután szeretett elnökünket, kit tisztje és 

 gondjai testvér Erdélyhonunkban tartanak, itt ez alkalommal tisztel- 

 hetni nincs szerencsénk, ismét nekem jutott azon becsület, a mai gyű- 

 lés' elnökletét viselnem. Üdvözlöm ennélfogva a' tisztelt egybegyűlte- 

 ket! 'S legyenek meggyőződve, hogy valamint mindenkor, lígy ez út- 

 tal sincs forróbb és őszintébb vágyam, mint nemzeti újjá alakulásunk' 

 nagy művéhez, bármilly távulről s milly kis körben, ha csak egy mák- 

 szemnyit is hordanom hű kebellel. 



Leélt gyásznapok' unalmai után, midőn legszentebb kincsünk, 

 drága anyanyelvűnk, alig vala méltatva már, és „Járt számkivetetten 

 az árva fiú", elvégre szebb hajnal látszik nemzetünk fölött bíborodni. 



Kimondhatlan türelem, csüggedni nem tüdő lelkület, és az újabb 

 kornak nemzetiesb folébredése kivívták ugyanis valahára — és közelebb- 

 ről bevégzett országgyűlésünknek ez tán legbecsesb gyümölcse — anya- 

 nyelvűnk' végképi diadalát, úgy liogy ezentúl nyelvkülönbség legalább, 

 és ebből több vagy kevesebb, de szükségkép minden esetre eredő, bá- 

 beli baj nem fogják többé megzavarni azon kormány és nemzet közti 

 egybehangzást, melly nélkül nem lehet hazánkra nézve valődi üdv; és 



