JELENTÉS a' M. T. T. MUNKÁLKODÁSAIRÓL M. DCCC. XLl V-BEN. 67 



Porph. Lebediásának tart, mind a' szúmos, e' névhez szító helynevek, 

 mind a' folyók után, mik küzt a' Sinhul, szerinte, világosan a' Con- 

 stantinus Chyngnlusát tükrözteti vissza. A' puszták' koszohraira nézve , 

 miután számtalanokat látott, megerősödött abban, hogy azokat typu- 

 sok és viseletök után , őseinktől elmaradt emlékeknek kell tartani. Két 

 illy szoborfőt küldött is , mik itt a' régiségek' barátjai' kedveért , né- 

 hány rajzaival együtt, láthatók: egyikének elülső része derekasan ál- 

 lott ellen talán ezer évig, vagy azontúl, az idők' viszontagságainak, a' 

 másik nem, de becses ez is , mert némelly formák rajta mégis kivehe- 

 tők 's egyezvén a' másikkal, bizonyítani látszanak, hogy e' két fő leg- 

 alább valamelly, a' kaukazi fajhoz tartozó népé lehetett, ámbár a' kül- 

 földi utazóknál már mintegy szokássá vált, azokat mongol fajnak tu- 

 lajdonítani. Pallas hajlandó azokat hűn emlékeknek tartani, de, mint 

 tudjuk, ő Sciilözer után a' hunokat is mongol fajnak állítja. Az acade- 

 miai küldöttség, melly Jerney' tudósításai' véleményzésére volt megbíz- 

 va, támaszkodva azon egyetlenegy régi 's egykorú tudósításra, mellyet 

 Rubruquis XIII. századi utazó hagyott ránk , kún maradványoknak nyi- 

 latkoztatta, millyek a' XIII. század' elejéig készültek, de természetesen 

 az ős előkorra visszaszolgálnak. Egyébiránt az academia nem kívánja 

 e' véleményt végkép magáévá tenni, míg Jerney Jánosnak e' tárgyróli 

 értekezéséből indítóokainak egész öszvegét nem látja. Annyi azonban 

 most is bizonyosnak látszik , hogy e' sírszobrok , vagy kőbábok , mint 

 azon földek' mostani népei hívják, magyar népségtől származnak, s 

 kérdés támad: vájjon sziklák, 's nem inkább illy kőbábok értetnek-e 

 a' lapides szó alatt, mellyek előtt a' pogány magyarok még sz. László 

 királyunk' idejében is áldoztak, de mellyek az erőszakos térítők által 

 feldiilattak. Reguly szerint legalább a' vogulok is mind máig illy hal- 

 maik köriíl teszik áldozataikat. Örömmel mulathatunk e' bár durva, 

 de semmi idegen befolyást nem mutató faragványok előtt , mik gyar- 

 lóságok mellett is tanúságot látszanak tenni egy régi miveltségról , 

 melly ez országnak nem annyira megvétele-, mint megtartásában mu- 

 tatta hatalmát, 's mellynek egy, kétségbe vehetetlen élő emléke maga 

 a' magyar nyelv. 'S így e' részben örvendhetünk utazó társunk' sike- 

 reinek, míg Reguly által — ha őt isten csakugyan megtartotta (mert fél 

 éve hogy tőle semmi hír) — a' magas előkorban éjszak felé tolatott, any- 



9* 



